Закон за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс

УКАЗ № 427

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в „Държавен вестник" Законът за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс, приет от ХХХ1Х Народно събрание на 10 септември 2003 г.

Издаден в София на 18 септември 2003 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието: Антон Станков

ЗАКОН за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс (обн., Изв., бр. 12 от 1952 г.; изм., бр. 92 от 1952 г., бр. 89 от 1953 г., бр. 90 от 1955 г., бр. 90 от 1956 г., бр. 90 от 1958 г., бр. 50 и 90 от 1961 г.; попр., бр. 99 от 1961 г.; изм., ДВ, бр. 1 от 1963 г., бр. 23 от 1968 г., бр. 27 от 1973 г., бр. 89 от 1976 г., бр. 36 от 1979 г., бр. 28 от 1983 г., бр. 41 от 1985 г., бр. 27 от 1986 г., бр. 55 от 1987 г., бр. 60 от 1988 г., бр. 31 и 38 от 1989 г., бр. 31 от 1990 г., бр. 62 от 1991 г., бр. 55 от 1992 г., бр. 61 и 93 от 1993 г., бр. 87 от 1995 г., бр. 12, 26, 37, 44 и 104 от 1996 г., бр. 43, 55 и 124 от 1997 г., бр. 59, 70 и 73 от 1998 г., бр. 64 и 103 от 1999 г., бр. 36, 85 и 92 от 2000 г., бр. 25 от 2001 г., бр. 105 и 113 от 2002 г., бр. 58 от 2003 г.) § 1. В чл. 63, ал. 1 се създава буква „г": ,,г) от Министерството на правосъдието, когато действа в качеството си на централен орган по смисъла на Европейската конвенция за признаване и изпълнение на решения за упражняване на родителски права и възстановяване упражняването на родителските права от 1980 г." §2. В чл. 237 се правят следните изменения и допълнения: 1. Създава се нова буква „г": „г) документите и извлеченията от счетоводните книги, с които се установяват задълженията на работодателите за парични вземания на работници и служители, произтичащи от трудови правоотношения;".

2. Досегашните букви „г", „д", „е", „ж", „з", „и" и „к" стават съответно букви „д", „е", „ж", „з", „и", „к" и „л". § 3. В чл. 238, ал. 1 след думата „издръжка" се поставя запетая, думата „или" се заличава и след думата „възнаграждение" се добавя „и обезщетения". §4. В чл. 242, ал. 2 думите „букви „в" и „г" се заменят с „букви „в", „г" и „д", а думите „букви „д" до „ж" се заменят с „букви „е" до „з". §5. В чл. 250, ал. 1 думите „букви „в", „г", „д", „е", „ж" и „з" се заменят с „букви „в", „г", „д", „е", „ж", „з" и „и". §6. В чл. 303 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 1 се изменя така: „(1) Решенията на чуждестранни съдилища, както и решенията на други чуждестранни органи, които са компетентни според правото на чуждата държава, се признават и изпълняват от Република България, когато между българската и съответната чужда държава има договор за това, и на основата на взаимност."

2. В ал. 3 накрая се поставя запетая и се добавя „съответно особените правила по глава тридесет и втора „а" „Особени правила за признаване и допускане изпълнение на решения на чуждестранни съдилища и на други чуждестранни органи". §7. В част трета „Особени искови производства" след чл. 307 се създава глава тридесет и втора „а": „Глава тридесет и втора „а"

ОСОБЕНИ ПРАВИЛА ЗА ПРИЗНАВАНЕ И ДОПУСКАНЕ ИЗПЪЛНЕНИЕ НА РЕШЕНИЯ НА ЧУЖДЕСТРАННИ СЪДИЛИЩА И НА ДРУГИ ЧУЖДЕСТРАННИ ОРГАНИ Чл. 307а. (1) Молбата за признаване и допускане на изпълнение на решение на чуждестранен съд или на друг чуждестранен орган за упражняване на родителски права и за възстановяване упражняването на родителски права при неправомерно прехвърляне на дете, основаваща се на Европейската конвенция за признаване и изпълнение на решения за упражняване на родителски права и възстановяване упражняването на родителските права от 1980 г., наричана по-нататък „Люксембургската конвенция", се разглеждат от Софийския градски съд в открито заседание, в което участват: 1. Министерството на правосъдието; 2. страните по чуждестранното решение; 3. прокурор.

(2) Алинея 1, т. 1 не се прилага, когато молителят е сезирал пряко съда.

(3) В производството по ал. 1 дирекция „Социално подпомагане" към общината по настоящия адрес на детето дава становище. Съдът изслушва детето съгласно чл. 15 от Закона за закрила на детето.

(4) Съдът може по направено искане или служебно да определи подходяща привременна мярка за закрила на детето с цел предотвратяване на по-нататъшни опасности за детето или вреди за страните.

Чл. 307б. (1) Съдът спира производството по чл. 307а, ал. 1, когато: 1. решението е предмет на обжалване; 2. в български съд има висящо производство по съществото на спора, което е започнало преди производството в държавата, където е постановено решението, чието признаване и/или допускане на изпълнение се иска; 3. друго решение относно упражняване на родителските права е предмет на производство по признаване и/или допускане на изпълнението му.

(2) В случаите по ал. 1, т. 2 съдът уведомява незабавно съответния съд, който е длъжен да се произнесе в 30-дневен срок от уведомлението.

Чл. 307в. (1) Съдът се произнася с решение в 30-дневен срок от постъпването на молбата.

(2) Решението на съда подлежи на обжалване пред Софийския апелативен съд в 14-дневен срок при условията на чл. 197.

(3) Софийският апелативен съд се произнася с решение в срока по ал. 1. Решението е окончателно.

Чл. 307г. (1) По реда на тази глава може да се иска признаване и допускане на изпълнение на решение за упражняване на родителските права, постановено след прехвърлянето на детето, ако с решението това прехвърляне е обявено за неправомерно.

(2) Признаването и изпълнението на решение на друга държава-страна по Люксембургската конвенция, се отказва и в случаите по чл. 8 и 9, когато са налице предпоставките по чл. 10, ал.1 от конвенцията.

(3) Признаването и изпълнението на решението се допуска само и доколкото то е изпъл-няемо в държавата, където е постановено.

Чл. 307д. Доколкото няма особени правила за това производство, прилагат се правилата на общото исково производство." § 8. Създава се чл. 423а: „Чл. 423а. (1) Правилата на тази глава се прилагат при принудително изпълнение на съдебно решение относно родителските права и мерките и относно личните отношения между родители и деца.

(2) Алинея 1 се прилага и при изпълнение на съдебните решения по глава тридесет и втора „а" и част седма." § 9. След чл. 501 се създава част седма: „ЧАСТ СЕДМА

ПРОИЗВОДСТВО ЗА ВРЪЩАНЕ НА ДЕТЕ ИЛИ ЗА УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРАВОТО НА ЛИЧНИ ОТНОШЕНИЯ Чл. 502. (1) Молбата за връщане на дете или за упражняване на правото на лични отношения по Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца, наричана по-нататък „Хагската конвенция", се разглежда от Софийския градски съд в открито заседание, в което участват: 1. Министерството на правосъдието или лицето, направило искането; 2. заинтересуваните лица; 3. прокурор.

(2) В производството по ал. 1 дирекция „Социално подпомагане" към общината по настоящия адрес на детето дава становище. Съдът изслушва детето съгласно чл. 15 от Закона за закрила на детето.

(3) Министерството на правосъдието представлява молителя, когато молбата е подадена чрез него. То може да определи представител, който да действа от негово име.

Чл. 503. Съдът може по направено искане или служебно да определи подходяща привременна мярка за закрила на детето с цел предотвратяване на по-нататъшни опасности за детето или вреди за страните.

Чл. 504. (1) Съдът се произнася с решение в 30-дневен срок от постъпването на молбата.

(2) В производството по ал. 1 съдът не разглежда по същество въпроса за упражняването на родителските права.

Чл. 505. (1) Решението на Софийския градски съд подлежи на обжалване пред Софийския апелативен съд от лицата по чл. 502, ал. 1.

(2) Жалбата се подава чрез Софийския градски съд в 14-дневен срок при условията на чл. 197.

(3) В 30-дневен срок от постъпването на жалбата съдът се произнася с решение, което е окончателно.

Чл. 506. В това производство съдът може по своя инициатива да събира доказателства, както и да подпомага страните за упражняване на техните процесуални права.

Чл. 507. Ако чуждестранният съд приложи чл. 15 от Хагската конвенция, компетентният български орган за установяване на неправомерността на прехвърлянето или задържането на дете е съдът, който е разгледал или разглежда въпросите относно родителските права, или Министерството на правосъдието, когато тези въпроси не са били предмет на съдебно производство." § 10. В § 9 от преходните разпоредби думите „чл. 339, буква „в" се заменят с „чл. 339, буква „ж".

Заключителни разпоредби § 11. В чл. 35, ал. 1 от Закона за адвокатурата (обн., ДВ, бр. 80 от 1991 г.; изм., бр. 104 от 1996 г., бр. 59 от 1998 г., бр. 61 от 2000 г.) се създава т. 3: „3. лица, подали молба за признаване или допускане на изпълнение на решение в случаите, предвидени в Европейската конвенция за признаване и изпълнение на решения за упражняване на родителски права и възстановяване упражняването на родителските права от 1980 г." § 12. В чл. 5 от Закона за държавните такси (обн., Изв., бр. 104 от 1951 г.; изм. и доп., бр. 89 от 1959 г., бр. 21 от 1960 г.; ДВ, бр. 53 от 1973 г., бр. 87 от 1974 г., бр. 21 от 1975 г., бр. 21 от 1990 г., бр. 55 от 1991 г., бр. 100 от 1992 г., бр. 69 и 87 от 1995 г., бр. 37, 100 и 104 от 1996 г., бр. 82 и 86 от 1997 г., бр. 133 от 1998 г., бр. 81 от 1999 г., бр. 97 от 2000 г., бр. 62, 63 и 90 от 2002 г.) се създава буква „с": „с) случаите, предвидени в международни договори, които са в сила за Република България." § 13. В чл. 26 от Закона за Върховния административен съд (обн., ДВ, бр. 122 от 1997 г.; изм., бр. 133 от 1998 г. и бр. 95 от 1999 г.) се правят следните изменения и допълнения: 1. Досегашният текст става ал. 1.

2. Създава се ал. 2: „(2) Съдът се произнася с решение в 14-дне-вен срок от постъпване на жалбата срещу отказа на Министерството на правосъдието да приеме молба по Европейската конвенция за признаване и изпълнение на решения за упражняване на родителски права и възстановяване упражняването на родителските права от 1980 г. и Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 1980г. Решението на съда е окончателно." § 14. В чл. 136з от Семейния кодекс (обн., ДВ, бр. 41 от 1985 г.; изм., бр.11 от 1992 г.; попр., бр. 15 от 1992 г.; изм., бр. 63 от 2003 г.) се създава ал. 3: „(3) По тези производства участието на прокурор е задължително." § 15. В § 15 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за приватизация и след-приватизационен контрол (обн., ДВ, бр. 28 от 2002 г.; изм., бр. 78 от 2002 г., бр. 20 и 31 от 2003 г., бр. 39 от 2003 г. -Решение № 5 на Конституционния съд от 2003 г.; изм., бр. 46 от 2003 г.) се създава изречение второ: „Висящите съдебни дела към 19 март 2002 г. се продължават от Агенцията за следприватизационен контрол до тяхното приключване във всички инстанции, а прекратените на основание липсващо правоприемство производства се възобновяват служебно от съда." § 16. В чл. 203 от Закона за водите (обн., ДВ, бр. 67 от 1999 г.; изм., бр. 81 от 2000 г., бр. 34, 41 и 108 от 2001 г., бр. 47, 74 и 91 от 2002 г., бр. 42 и 69 от 2003 г.) думите „буква „з" се заменят с „буква „к". § 17. В чл. 9б, ал. 4 от Закона за местните данъци и такси (обн., ДВ, бр. 117 от 1997 г.; изм., бр. 71, 83, 105 и 153 от 1998 г., бр. 103 от 1999 г., бр.34 и 102 от 2000 г., бр. 109 от 2001 г., бр. 28, 45, 56 и 119 от 2002 г.) думите „буква „к" се заменят с „буква „л". § 18. Законът влиза в сила от деня на обнародването в „Държавен вестник" на Европейската конвенция за признаване и изпълнение на решения за упражняване на родителски права и възстановяване упражняването на родителските права от 1980 г., съответно на Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 1980 г., с изключение на § 2, 3, 4, 5, § 8 — в частта относно чл. 423а, ал. 1, § 12, 15, 16 и 17, а §10 влиза в сила от деня на влизането в сила на Закона за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс (ДВ, бр. 105 от 2002 г.).

Законът е приет от ХХХ1Х Народно събрание на 10 септември 2003 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

Председател на Народното събрание: Огнян Герджиков