Спогодба между правителството на Република България и правителството на Република Словения за взаимна помощ в митническата област

МИНИСТЕРСТВО НА ФИНАНСИТЕ

СПОГОДБА между правителството на Република България и правителството на Република Словения за взаимна помощ в митническата област

(Утвърдена с Решение № 821 от 21 октомври 2005 г. на Министерския съвет. В сила за Република България от 1 октомври 2007 г.)

Правителството на Република България и правителството на Република Словения, наричани по-нататък “договарящи страни”, отчитайки, че нарушенията на митническото законодателство нанасят вреди на икономическите, фискалните и търговските интереси на техните страни; отчитайки важността от осигуряване на точното определяне на митни сборове и други данъци при внасянето и изнасянето на стоки, както и точното определяне на стойността и произхода на тези стоки; признавайки необходимостта от международно сътрудничество по въпросите, свързани с прилагането на митническото законодателство; убедени, че действията срещу митническите нарушения могат да бъдат по-ефективни чрез сътрудничество между техните митнически органи; имайки предвид Препоръката на Съвета за митническо сътрудничество за взаимна административна помощ от 5 декември 1953 г.; имайки предвид също разпоредбите на Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., допълнена от Протокола от 1972 г. и Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г., съставени под егидата на Организацията на обединените нации, както и Конвенцията на Организацията на обединените нации за борба срещу незаконния трафик на упойващи и психотропни вещества от 1988 г., се споразумяха за следното: Член 1

Дефиниции

За целите на тази спогодба: а) “митническо законодателство” означава всички законови и административни разпоредби, прилагани и налагани от който и да е от двата митнически органа при внасянето, изнасянето, претоварването, транзита, складирането и движението на стоки, включително законовите и административните разпоредби, отнасящи се до мерките за забрана, ограничение и контрол; b) “митни сборове” означава всички мита, данъци, такси или/и други вземания, които се начисляват и събират на териториите на договарящите страни при прилагане на митническото законодателство, но невключващи такси и вземания, които са стойностно ограничени до приблизителните разноски за предоставени услуги; c) “запитващ орган” означава митническият орган, който отправя искане за помощ съгласно тази спогодба или който получава такава помощ; d) “запитан орган” означава митническият орган, който получава искане за помощ съгласно тази спогодба или който оказва такава помощ; е) “нарушение” означава всяко нарушение на митническото законодателство, както и всеки опит за нарушаване на това законодателство; f) “митнически орган”означава: за Република България - Агенция “Митници” към министъра на финансите (Ministerstvo na finansite - Agentzia “Mitnitzi”); за Република Словения - Министерството на финансите - Митническо управление на Република Словения ( Ministrstvo za finance - Carinska uprava Republike Slovenije); g) “лични данни” означава всяка информация, отнасяща се до идентифицирано или подлежащо на идентифициране физическо лице; i) “информация” означава всякакви данни, независимо дали са обработени и анализирани, или не, както и документи, доклади и други съобщения във всякаква форма, включително и електронна, или техните заверени или легализирани копия; j) “лице” означава както физическо, така и юридическо лице.

Член 2

Обхват на спогодбата

1. Договарящите страни чрез техните митнически органи си оказват взаимно помощ по начин и съгласно условията, залегнали в тази спогодба, за осигуряване правилното прилагане на митническото законодателство, и по-специално за предотвратяване, разкриване и разследване на нарушенията на това законодателство.

2. Цялата помощ съгласно тази спогодба се предоставя в съответствие с националното законодателство на запитаната договаряща страна.

Член 3

Помощ по искане

1. По искане на запитващия орган запитаният орган му предоставя цялата необходима информация, даваща му възможност да осигури правилното прилагане на митническото законодателство, включително информация относно транспортирането на стоки, тяхната стойност и произход, както и информация, отнасяща се до извършени или планирани действия, които нарушават или биха нарушили това законодателство.

2. По искане на запитващия орган запитаният орган го информира дали стоките, изнесени от територията на една от договарящите страни, са били правилно внесени на територията на другата договаряща страна, уточнявайки, където е необходимо, митническите процедури, приложени за тези стоки.

3. По искане на запитващия орган запитаният орган предприема необходимите стъпки за осигуряване на надзор върху: а) отделни лица, за които има основателни причини да се предполага, че нарушават или са нарушили митническото законодателство на територията на запитващата договаряща страна; b) места, където стоките са складирани по начин, предизвикващ подозрение, че съществува намерение за незаконното им внасяне на територията на запитващата договаряща страна; с) движение на стоки, отбелязано от запитващия орган, като възможност за възникване на нарушения на митническото законодателство на територията на запитващата договаряща страна; d) транспортни средства, за които има основателни причини да се предполага, че са били, са или могат да бъдат използвани за нарушаване на митническото законодателство на територията на запитващата договаряща страна.

Член 4

Непосредствена помощ

Договарящите страни си предоставят взаимно помощ в рамките на своята компетентност, ако те счетат това за необходимо, за точното прилагане на митническото законодателство, особено когато те получават информация, отнасяща се до: - действия, които са нарушили, нарушават или биха нарушили това законодателство и които биха представлявали интерес за другата договаряща страна; - нови начини или методи, използвани за извършване на нарушения на това законодателство; - стоки, за които е известно, че са предмет на нарушения на митническото законодателство на територията на другата договаряща страна; - отделни лица, за които е известно или са заподозрени в извършването на нарушения на законодателството, което е в сила на територията на другата договаряща страна; - транспортни средства и контейнери, за които е известно или съществуват съмнения, че те са били, са или могат да бъдат използвани при извършването на нарушения на митническото законодателство, което е в сила на територията на другата договаряща страна.

Член 5

Техническа помощ

1. Помощта, предоставяна по тази спогодба, включва inter alia информация относно: а) действия по разследването, които могат да бъдат използвани за предотвратяването на нарушения; b) нови методи, използвани при извършването на нарушения; с) резултати от наблюдения и данни, получени чрез успешното прилагане на нови техники за разузнаване и разследване; и d) нови техники и усъвършенствани методи за обработване на пътници и товари.

2. Митническите органи на договарящите страни, ако не противоречи на тяхното национално законодателство, се стремят да си сътрудничат и при: а) иницииране, разработка или подобряване на специфични програми за обучение на техния персонал; b) създаване и поддържане на комуникационни канали между тях, с цел улесняване на сигурен и бърз обмен на информация; с) улесняване на ефективна координация между тях, включително обмен на персонал, експерти и назначаване на служители за връзка; d) обсъждане и тестване на ново оборудване или процедури; e) опростяване и уеднаквяване на техните съответни митнически процедури; и f) всякакви други общи административни въпроси, които могат понякога да изискват техни съвместни действия.

Член 6

Предаване / Уведомяване

По искане на запитващия орган, запитаният орган в съответствие със своето законодателство предприема всички необходими мерки, за да

- предаде всички документи, - уведоми за всички решения, попадащи в обхвата на тази спогодба, на получател, пребиваващ или установен на неговата територия. В този случай се прилага т. 3 от чл. 7.

Член 7

Форма и съдържание на исканията за помощ

1. Исканията за помощ съгласно тази спогодба се предават директно на митническия орган на другата договаряща страна. Исканията се изготвят в писмена или електронна форма и се придружават от всяка информация, необходима за изпълнение на искането. Запитаният орган може да изиска писмено потвърждение на електронните искания. Когато обстоятелствата налагат това, исканията могат да бъдат отправяни и устно. Последните трябва да бъдат потвърдени писмено възможно най-бързо.

2. Исканията съгласно т.1 от този член включват следната информация: а) запитващия орган, подаващ искането; b) исканата мярка; с) предмета на и причината за искането; d) законите, правилата и другите включени правни елементи; e) указания, колкото е възможно по-точни и ясни, относно лицата, за които се отнася искането; f) обобщение на съответните факти, с изключение на случаите, предвидени в чл. 6; и g) връзката между търсената помощ и въпроса, за който се отнася.

3. Исканията се предоставят на официалния език на запитания орган, на английски или на език приемлив за този орган.

4. а) Помощта се осъществява чрез пряка връзка между съответните митнически органи; b) в случай че запитаният орган не е подходящото ведомство за изпълняване на искането, той незабавно го предава на подходящото ведомство. Това ведомство изпълнява искането съгласно неговите правомощия, или уведомява запитващия орган за подходящата процедура, към която следва да се придържа по отношение на това искане.

5. Ако молбата не отговаря на формалните изисквания, може да се поиска нейното поправяне или допълване; предприемането на превантивни мерки обаче може да започне.

Член 8

Изпълнение на исканията

1. Запитаният орган предприема всички обосновани мерки за изпълнение на искането и ако се изисква, полага усилия за търсене на всички официални или правни мерки, необходими за изпълнение на искането.

2. Митническият орган на едната договаряща страна по искане на митническия орган на другата договаряща страна провежда всяко необходимо разследване, включително разпитване на експерти и свидетели или лица, заподозрени, че са извършили нарушение, и извършват проверки, контролни действия и установяване на факти във връзка с предмета на тази спогодба.

3. По искане запитаният орган може във възможно най-голяма степен да разреши на длъжностни лица от запитващия орган да пребивават на територията на запитаната договаряща страна, когато неговите длъжностни лица разследват нарушения, които засягат запитващия орган.

4. Запитващият орган, при искане от негова страна трябва да бъде информиран за времето и мястото на предприетите действия в отговор на искането, така че същите да могат да бъдат координирани.

5. Длъжностните лица на запитващия орган, упълномощени да разследват нарушения, могат да поискат запитаният орган да проучи съответни архиви, регистри и други документи или информационни носители и да предостави копие от тях, или всякаква информация, свързана с нарушението.

Член 9

Форма на съобщаване на информацията

1. Запитаният орган съобщава резултатите от разследванията на запитващия орган под формата на документи, заверени копия от документи, доклади и други подобни, и когато е необходимо, и устно.

2. Документите, предвидени в т.1, могат да бъдат заменени от компютризирана информация, изготвена във всякаква форма за същите цели, като цялата информация за тълкуването или използването на компютризираната информация се предоставя заедно с нея.

Член 10

Изключения от задължението за предоставяне на помощ

1. В случаите, когато запитаната договаряща страна счита, че изпълнението на искането би нарушило суверенитета, сигурността, обществения ред или други важни национални интереси, или би нарушило промишлена, търговска или професионална тайна, помощта може да бъде отказана или изпълнението може да бъде удовлетворено при известни условия или изисквания. Помощта може също да бъде отказана, ако искането включва валутни или данъчни разпоредби, които не са част от митническото законодателство.

2. Когато запитващият орган поиска помощ, която той самият не би бил в състояние да предостави, ако бъде помолен, той трябва да обърне внимание върху този факт в своето искане. Тогава запитаният орган решава как да отговори на такова искане.

3. Ако помощта е спряна или отложена, решението и причините за това трябва да се съобщят на запитващия орган незабавно.

Член 11

Задължения за спазване на конфиденциалност

1. Всяка информация, получена съгласно тази спогодба, се третира като конфиденциална и се ползва с поне същата степен на защита и конфиденциалност, както информацията от същия вид по реда на националното законодателство на договарящата страна, където тя е получена.

2. Лични данни могат да бъдат предоставяни само ако нивото на защита на лични данни, осигурено от законодателството на договарящата страна, е еквивалентно. Договарящите страни осигуряват поне нивото на защита, основано на принципите, заложени в приложението към тази спогодба. Приложението, озаглавено “Основни принципи за защита на данните” е неразделна част от тази спогодба.

Член 12

Използване на информацията

1. Информацията, получена в хода на взаимната помощ, може да бъде използвана само за целите, определени в тази спогодба, включително в съдебни и административни производства.

2. Запитващият орган не използва доказателства и информация, получени по тази спогодба за цели, различни от тези, формулирани в искането без предварително писмено съгласие на запитания орган.

3. Когато са разменени лични данни съгласно тази спогодба, митническите органи на договарящите страни гарантират, че те се използват само за целите, отбелязани в искането и съгласно условията, които запитаната договаряща страна може да наложи.

4. Разпоредбите на точки 1 и 2 от този член не са приложими за информация относно нарушения, свързани с упойващи, психотропни вещества и прекурсори. Тази информация може да бъде съобщавана на органите на запитващата договаряща страна, които са свързани пряко с борбата срещу незаконния трафик на наркотици.

Член 13

Преписки, документи и свидетели

1. Митническите органи на договарящите страни при поискване взаимно си предоставят документация, свързана с транспортирането на стоки, доказването на стойността и произхода на тези стоки.

2. Оригинали от преписки, документи и други материали се изискват само в случаи, когато копията биха били недостатъчни. При специфични искания, копия от тези преписки, документи и други материали трябва да бъдат надлежно заверени.

3. Оригинали от преписки, документи и други материали, които са били предоставени на запитващия орган, се връщат при първа възможност. При поискване оригиналите, необходими за допълнителни или други подобни цели, се връщат незабавно.

4. При поискване от митническия орган на едната договаряща страна, митническият орган на другата договаряща страна по негова преценка упълномощава свои служители, ако тези служители са съгласни, да присъстват като свидетели в съдебни и административни производства на територията на запитващата договаряща страна и да изготвят такива преписки, документи и други материали, или надлежно заверени копия от тях, ако това се определя като необходимо за производствата. Такова искане уточнява времето, мястото и вида на производството и в какво качество служителят дава показания.

Член 14

Разходи

1. Митническите органи на договарящите страни се отказват от правото за възстановяване на разходи, възникнали при изпълнение на тази спогодба, с изключение на разноските за свидетели, възнаграждения за експерти и разходи за преводачи, които не са държавни служители.

2. Ако за изпълнение на искане са или ще бъдат необходими значителни или извънредни по своето естество разходи, митническите органи на двете страни се консултират, за да определят сроковете и условията, при които искането ще бъде изпълнено, както и начина, по който трябва да бъдат покрити разходите.

Член 15

Прилагане

1. Прилагането на тази спогодба се възлага на митническите органи на договарящите страни. Те вземат решения за всички необходими практически мерки и разпоредби за нейното прилагане, взeмайки под внимание разпоредбите относно защитата на данните.

2. След консултация митническите органи на договарящите страни могат да приемат всякакви административни указания, необходими за прилагането на тази спогодба.

3. Митническите органи на договарящите страни могат да се договарят техните разузнавателни служби да бъдат в пряка връзка помежду си.

Член 16

Влизане в сила и прекратяване

1. Тази спогодба влиза в сила на първия ден от втория месец след датата, на която договарящите страни се уведомят взаимно по дипломатически път, че всички национални правни изисквания за нейното влизане в сила са изпълнени.

2. С влизането в сила на тази спогодба в отношенията между Република България и Република Словения се прекратява действието на Спогодбата между правителството на Народна република България и правителството на Социалистическа федеративна република Югославия за сътрудничество и взаимопомощ по митническите въпроси, подписана в Белград на 7 април 1964 г.

3. Тази спогодба се сключва за неограничен период от време, освен ако не се прекрати от една от договарящите страни писмено по дипломатически път. Спогодбата престава да се прилага шест месеца след получаването на подобно уведомление.

Член 17

Преразглеждане

Митническите органи на договарящите страни приемат да се срещат, за да преразгледат тази спогодба или да дискутират други митнически въпроси, които могат да възникнат между тях, при поискване на един от митническите органи или след изтичането на пет години от датата на нейното влизане в сила, освен ако се уведомят взаимно в писмена форма, че подобно преразглеждане не е необходимо.

Долуподписаните, надлежно упълномощени от техните правителства, подписаха тази спогодба.

Изготвена в Любляна на 8 юли 2005 г. в два оригинала на английски език.

За правителството на За правителството на

Република България: Република Словения: Асен Асенов, Франк Кошир, директор на генерален директор на

Агенция “Митници” Митническото управление на Република Словения

ПРИЛОЖЕНИЕ

Основни принципи за защита на данните

1. Личните данни, подлежащи на автоматична обработка, трябва да бъдат: а) получени и обработени безпристрастно и законно; b) съхранени за точно определени и законосъобразни цели и да не се използват по начин, несъвместим с тези цели; с) адекватни, да имат отношение със и да не превишават необходимото за целите, за които се съхраняват; d) точни и ако е необходимо, актуализирани; е) запазени във форма, която позволява идентификация на данните за субекти за не по-дълго време, отколкото изисква целта, за която тези данни са съхранени.

2. Личните данни, които се отнасят до здравето или сексуалния живот, могат да не бъдат обработени автоматично, освен ако националното законодателство осигурява подходяща защита. Същото се прилага за лични данни, свързани с наказателни присъди.

3. Вземат се подходящи мерки за защитата на личните данни, съхранени в автоматизирани файлове срещу нерегламентирано унищожаване или случайна загуба, както и срещу достъп, промяна или разпространение.

4. На всяко физическо лице се дава възможност: а) да установява съществуването на автоматизиран файл за лични данни, неговите главни цели, както и идентичността и обичайното местожителство или основното работно място на контролиращия файла; b) да получава през разумни интервали и без прекомерно забавяне или разходи потвърждение дали личните данни, отнасящи се до него, се съхраняват във файлове за автоматизирана обработка, както и да получи данните в разбираема форма; c) да получава според случая корекция или заличаване на тези данни, ако те са били обработени в противоречие с разпоредбите на националното законодателство, прилагайки основните принципи, залегнали в точки 1 и 2 на това приложение; d) за защита, ако молбата за съобщаване или в случай, че съобщаването, коригирането или заличаването в съответствие с букви “b” и “c” на тази точка не са изпълнени. 5.

1. Не се разрешават изключения от разпоредбите на точки 1, 2 и 4 на това приложение, освен в рамките, определени в тази точка. 5.

2. Изключение от разпоредбите на точки 1, 2 и 4 на това приложение се разрешава, когато такова изключение е предвидено от законодателството на договарящата страна и представлява необходима мярка в демократичното общество в интерес на: а) защитата на държавната сигурност, обществената безопасност, валутните интереси на държавата или ограничаване на престъпления; b) защитата на данните на субекта или правата и свободите на другите. 5.

3. Ограниченията при упражняване на правата, определени в точка 4, букви “b”, “c” и “d” на това приложение, могат да бъдат осигурени от законодателството по отношение на автоматизирани файлове за лични данни, използвани за целите на статистиката или научните изследвания, когато очевидно не съществува риск от нарушаване на неприкосновеността на данните на субектите.

6. Никоя от разпоредбите на това приложение не следва да се интерпретира като ограничаваща или засягаща по друг начин възможността на всяка договаряща страна да предостави на данните на субектите по-голяма степен на защита от предвидената в това приложение.