Закон за изменение и допълнение на Закона за гражданското въздухоплаване

УКАЗ № 206

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в “Държавен вестник” Законът за изменение и допълнение на Закона за гражданското въздухоплаване, приет от ХХХIX Народно събрание на 4 юни 2004 г.

Издаден в София на 14 юни 2004 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието: Антон Станков

ЗАКОН за изменение и допълнение на Закона за гражданското въздухоплаване (обн., ДВ, бр. 94 от 1972 г.; изм., бр. 30 от 1990 г., бр. 16 от 1997 г., бр. 85 от 1998 г., бр. 12 от 2000 г., бр. 34 и 111 от 2001 г.) § 1. В чл. 5 ал. 4 се изменя така: “(4) Министърът на транспорта и съобщенията издава наредба за реда за определяне и нанасяне на регистрационните знаци.” § 2. В чл. 7 се правят следните изменения и допълнения: 1. Досегашният текст става ал. 1 и в нея думите “авиационни оператори” се заменят с “въздушни превозвачи”, а думата “споразумения” се заменя с “договори”.

2. Създават се ал. 2 и 3: “(2) Назначаването на български въздушен превозвач се извършва по силата на двустранни или многостранни международни договори.

(3) Не се разрешава монополно положение на пазара на въздушен превозвач по линия за редовни въздушни превози, освен ако друго не е предвидено в международен договор, по който Република България е страна. Когато в международен договор има ограничения за броя български въздушни превозвачи, за честотите на експлоатация на линията или за предлагания капацитет, изборът се извършва от министъра на транспорта и съобщенията въз основа на конкурс или чрез възлагане, когато за участие в конкурса за дадена линия се е явил само един кандидат. Условията и редът за провеждане на конкурс за достъп до пазара на въздушни превозвачи се определят с наредба на министъра на транспорта и съобщенията.” § 3. В чл. 10 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 думите “отдавани под наем” се заменят с “предоставяни за ползване на лизинг”.

2. Алинеи 2 и 3 се изменят така: “(2) Български лизингодател или лизингополучател може да сключи договор за лизинг на въздухоплавателно средство със или без екипаж (съответно мокър или сух лизинг) след предварително писмено одобрение на ръководителя на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” или на оправомощено от него длъжностно лице.

(3) Когато български авиационен оператор е страна по договор за лизинг на въздухоплавателно средство за срок по-дълъг от 30 дни, договорът за лизинг се вписва в регистъра на гражданските въздухоплавателни средства в Република България.”

3. Създават се ал. 4 - 12: “(4) Когато български авиационен оператор предоставя на чуждестранен авиационен оператор въздухоплавателно средство по договор за сух лизинг и не се предвижда отписване на въздухоплавателното средство от регистъра на гражданските въздухоплавателни средства на Република България, одобрението по ал. 2 се дава при условие че: 1. държавата на авиационния оператор е ратифицирала по съответния ред Протокола за изменение на Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, подписан в Монреал на 6 октомври 1980 г., по отношение на чл. 83 bis; 2. въздухоплавателната администрация на държавата на авиационния оператор подпише споразумение за поемане на всички или на част от функциите и задълженията на държавата на регистрация по отношение на въздухоплавателното средство.

(5) Заявлението за получаване на предварително одобрение по ал. 2 се подава от българския авиационен оператор до ръководителя на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” и съдържа: 1. име и адрес на лизингодателя и лизингополучателя; 2. вид на лизинга; 3. причина и цел на лизинга; 4. начална дата и срок на договора за лизинг; 5. тип и регистрационни знаци на въздухоплавателното средство; 6. държавата на регистрация на въздухоплавателното средство; 7. наименование на българския авиационен оператор, под чието свидетелство за авиационен оператор ще бъде експлоатирано въздухоплавателното средство, съответно копие от свидетелството за авиационен оператор или друг равностоен документ на чуждестранния авиационен оператор; 8. наименование на авиационния оператор или на лицето, под чийто търговски контрол и търговски права ще бъде експлоатирано въздухоплавателното средство; 9. подробно описание на планираната дейност, включително редовни или нередовни въздушни услуги, превоз на пътници, превоз на товари, регион на опериране, дестинации и летища; 10. базово летище и имената на лицето или на лицата, които осъществяват техническото поддържане и ремонта на въздухоплавателното средство.

(6) Към заявлението по ал. 5 се прилага и копие от проекта на договор за лизинг.

(7) Одобрението се дава за срока на действие на договора за лизинг с изключение на случаите, когато въздухоплавателното средство се експлоатира по договор за мокър лизинг. В тези случаи одобрението се дава за срок до 6 месеца.

(8) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” разглежда постъпилите заявления в срок 10 дни от датата на постъпването им, а в случаите по ал. 4 - в срок 20 дни. При необходимост може да се даде срок за отстраняване на несъответствията или непълнотите в заявлението.

(9) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” писмено уведомява заявителя за решението си и го мотивира.

(10) Всички условия, свързани с осигуряването на безопасна експлоатация на въздухоплавателното средство, които са част от одобрението по ал. 2, задължително се отразяват в договора за лизинг.

(11) Отказът за издаване на одобрение подлежи на обжалване по реда на Закона за административното производство.

(12) Министърът на транспорта и съобщенията издава наредба за прилагане на чл. 83 bis от Протокола за изменение на Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, подписан в Монреал на 6 октомври 1980 г., за изискванията при сключване на договор за лизинг на въздухоплавателно средство.” § 4. В чл. 16а се правят следните изменения и допълнения: 1. В текста преди т. 1 накрая се поставя запетая и се добавя “като”.

2. В т. 3 думите “и в околността на летищата и въздушните трасета” се заличават.

3. Точка 4 се отменя.

4. Точка 7 се изменя така: “7. определя с наредби условията и реда за издаване, изменяне, ограничаване, спиране и отнемане на удостоверения, свидетелства, одобрения, разрешения и лицензи по този закон;”.

5. Точки 10 и 11 се изменят така: “10. издава наредба за общите правила за обезщетяване на пътници при отказ на въздушен превозвач да ги допусне на борда на въздухоплавателното средство по редовна въздушна линия; 11. определя с наредби изискванията относно тарифите за редовни и чартърни въздушни превози, както и общите правила за въвеждане и използване на компютризирани системи за резервации;”.

6. Създават се т. 13 и 14: “13. утвърждава инвестиционните програми на юридическите лица, ползващи средства от таксите по чл. 120; 14. издава наредба за работното време на авиационния персонал, притежаващ свидетелства за правоспособност.” § 5. Създава се чл. 16б: “Чл. 16б. (1) Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” изпълнява регулаторни и контролни функции на държавата за осигуряване на безопасността и сигурността на въздухоплаването, като: 1. изпълнява функциите на гражданска въздухоплавателна администрация в съответствие с международните договори в областта на гражданското въздухоплаване, по които Република България е страна; 2. контролира гражданското въздухоплаване, гражданските летища и летателните площадки, гражданските въздухоплавателни средства, аеронавигационните и други съоръжения, свързани с гражданското въздухоплаване на територията на страната, независимо от собствеността им; 3. контролира спазването на този закон и на подзаконовите нормативни актове, като издава задължителни предписания в предвидените от закона случаи; 4. контролира действията на физическите и на юридическите лица във връзка със сигурността и безопасността на гражданското въздухоплаване; 5. води предвидените от закона регистри; 6. съгласува устройствените схеми и планове, включващи терени на летища, и инвестиционните проекти за изграждане на обекти в района на летищата и тяхната околност в обхвата на нормативно определените сервитутни зони и зоните на влияние, както и на въздушните трасета във връзка с осигуряване на сигурността и безопасността на въздухоплаването; 7. разследва инциденти с въздухоплавателни средства в страната или разпорежда разследването да се извърши от въздушния превозвач, авиационния оператор, летищната администрация или ръководството на въздушното движение, имащи отношение към инцидента; след завършване на разследването уведомява за резултатите специализираното звено по чл. 16г; 8. предлага за издаване от министъра на транспорта и съобщенията на подзаконови актове в областта на гражданското въздухоплаване; 9. осъществява координацията между ведомствата и юридическите лица в областта на въздухоплаването във връзка със сигурността и безопасността на полетите; 10. контролира осигуряването на охраната на зоните за сигурност на гражданските летища; 11. поддържа единна база данни и издава идентификационни карти и пропуски на физически и на юридически лица, както и на моторни превозни средства, за достъп до зоните за сигурност на гражданските летища за обществено ползване; 12. контролира прилагането на изискванията за опростяване на процедурите при обслужването на пътниците, обработката и обслужването на въздухоплавателни средства, багажи, товари и поща; 13. контролира изпълнението от юридическите лица на функциите, поети като задължение от държавата по силата на международни договори и в съответствие с действащите стандарти, правила и категории за осигуряване на въздухоплаването; 14. разпорежда задържане излитането на въздухоплавателни средства в предвидените от закона случаи; 15. организира набирането, поддържането в актуално състояние и предоставянето на специализирани данни за обектите по чл. 32, ал. 1, т. 1 от Закона за кадастъра и имотния регистър и създаването на специализирани карти, регистри и информационни бази данни; 16. събира такси в предвидените от закона случаи; 17. изпълнява и други функции, предвидени от закон.

(2) Контролните функции на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” се осъществяват от инспектори по въздухоплаването, назначени със заповед на ръководителя на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”.

(3) Инспекторите имат право: 1. на свободен достъп до контролираните от тях лица и обекти за извършване на проверки по сигурността и безопасността на въздухоплаването; 2. да изискват необходимите данни, сведения, обяснения, оперативна и друга информация от съответните длъжностни лица, включително за правоспособността на персонала, както и всяка друга информация, свързана със спазване на законодателството в областта на гражданското въздухоплаване; 3. да съставят актове за административни нарушения по този закон; 4. да дават задължителни писмени предписания за осигуряване спазването на нормативните актове в областта на въздухоплаването и гарантиране на сигурността и безопасността на гражданското въздухоплаване, с които предписват отстраняване в определен срок на установени нарушения, свързани с безопасността на полетите; 5. да правят предложения за спиране, прекратяване, отнемане и ограничаване на правата по издадените лицензи, разрешения, свидетелства, удостоверения и одобрения.

(4) За резултатите от проверките инспекторите съставят констативен протокол, към който прилагат събраните доказателства. Протоколът се предявява на проверяваното лице, което има право да даде обяснения и възражения в 7-дневен срок от връчването му.

(5) Въз основа на резултатите от проверките ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” налага административни наказания или принудителни административни мерки, или прекратява, спира, отнема или ограничава правата, произтичащи от издадените лицензи, разрешения, свидетелства, удостоверения и одобрения.” § 6. Създава се чл. 16в: “Чл. 16в. (1) Заявленията за издаване на лицензи, разрешения, свидетелства, удостоверения или одобрения се подават в Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” и се разглеждат в срок до 30 дни.

(2) Когато кандидатът отговаря на изискванията, ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” издава съответния акт в 10-дневен срок след изтичането на срока по ал. 1.

(3) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” може да оправомощи длъжностни лица за издаването или отнемането на разрешения, свидетелства, удостоверения или одобрения.

(4) Правата по актовете по ал. 1 не подлежат на прехвърляне или преотстъпване.

(5) При констатирани нарушения на изискванията за сигурност и безопасност и на другите задължения, установени със закон, от лицето, на което е издаден акт по ал. 1, като принудителна административна мярка ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” или оправомощено от него длъжностно лице: 1. ограничава правата по издадения акт до отстраняване на нарушението и изпълнение на дадените задължителни предписания, ако извършването на ограничената дейност няма да застраши сигурността и безопасността на въздухоплаването и няма да създаде опасност от настъпване на вреди или застрашаване на живота и здравето на хора; 2. спира временно правата по издадения акт до отстраняване на нарушението и изпълнение на дадените задължителни предписания, ако извършването на дейността ще застраши сигурността и безопасността на въздухоплаването и ще създаде опасност от настъпване на вреди или застрашаване на живота и здравето на хора.

(6) Правата, произтичащи от издадените актове по ал. 1, се прекратяват: 1. при отнемане на акта по решение на ръководителя на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” или по решение на оправомощено от него длъжностно лице за актовете по ал. 3: а) когато лицето или обектът, за който са издадени, престане да отговаря на изискванията за издаването им; б) когато актът е издаден въз основа на неистински документи или на документи с невярно съдържание; в) при нарушение на закона или на подзаконовите актове, свързани с издаването на акта, и неизпълнение на дадените задължителни предписания в указания срок; 2. по заявление на притежателя; 3. с прекратяването на дейността на лицето.

(7) Изричният или мълчаливият отказ за издаване на актовете по ал. 1, както и на тяхното ограничаване, спиране на действието или отнемане подлежат на обжалване по реда на Закона за административното производство.” § 7. Създава се чл. 16г: “Чл. 16г. (1) В Министерството на транспорта и съобщенията се създава специализирано звено за разследване на авиационни събития, което: 1. поддържа система за задължително и доброволно докладване на авиационни събития: авиационни произшествия, сериозни инциденти и инциденти; 2. организира и контролира технически разследването на авиационни произшествия и сериозни инциденти и подпомага работата на създадените за целта комисии; 3. води архив за разследванията и поддържа информационна база данни за авиационните събития; 4. изготвя и разпространява информационен бюлетин за авиационните събития; 5. при разследване на авиационни събития анализира действията на физическите и на юридическите лица в областта на въздухоплаването и функционирането на обектите и съоръженията, свързани с конкретното събитие.

(2) Издръжката на специализираното звено по ал. 1 се осъществява от бюджета на Министерството на транспорта и съобщенията.

(3) Специализираното звено по ал. 1 и Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” взаимно се уведомяват при получаването на информация за авиационно събитие.” § 8. В чл. 19 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 2 се изменя така: “(2) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” издава удостоверение за летателната годност на въздухоплавателно средство, когато то отговаря на съответните норми.

2. Създава се ал. 3: “(3) Когато въздухоплавателното средство не отговаря на съответните норми за летателна годност или не е доказано съответствие с тях, ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” може да издаде разрешително за допускане до полет, при условие че въздухоплавателното средство може безопасно да извършва полет при определени ограничения и условия. Министърът на транспорта и съобщенията издава наредба, с която определя условията и реда за издаване на разрешителното за допускане до полет.” § 9. В чл. 22 се правят следните изменения и допълнения: 1. Досегашният текст става ал. 1.

2. Създава се ал. 2: “(2) Условията и редът за вписване и отписване на въздухоплавателни средства в регистъра на гражданските въздухоплавателни средства на Република България се определят с наредбата по чл. 5, ал. 4. ” § 10. В чл. 24 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 4 думите “само от международно признат орган” се заменят с “от съответната чуждестранна въздухоплавателна администрация”.

2. Алинея 5 се изменя така: “(5) Министърът на транспорта и съобщенията издава наредба за условията и реда за сертифициране на въздухоплавателни средства и свързаните с тях продукти, части и уреди, както и за одобряване на лицата, които ги проектират и/или произвеждат.”

3. Създават се ал. 6 и 7: “(6) Министърът на транспорта и съобщенията издава наредба, с която определя изискванията за формиране на летателната годност на новопроизведени въздухоплавателни средства, за поддържане и удостоверяване на летателната годност на въздухоплавателни средства и свързаните с тях продукти, части и уреди.

(7) Министърът на транспорта и съобщенията определя с наредба условията и реда за издаване на удостоверения за авиационен шум и газови емисии на авиационните двигатели.” § 11. Създава се чл. 24а: “Чл. 24а. (1) Производството или възстановяването на въздухоплавателни средства или на продукти, части и уреди за тях се извършва от физически или юридически лица, регистрирани по Търговския закон, които притежават удостоверение.

(2) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” или оправомощено от него длъжностно лице издава удостоверение за производство или възстановяване на съответния тип въздухоплавателно средство и на продуктите, частите и уредите за него, ако лицата отговарят на изискванията за финансова стабилност и професионална компетентност.

(3) Условията и редът за издаване на удостоверения за производство или възстановяване на съответния тип въздухоплавателно средство или на продукти, части и уреди за него се уреждат с наредбата по чл. 24, ал. 6. ” § 12. В чл. 25 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 6 се отменя.

2. В ал. 7 думата “лицензия” се заменя с “лиценз”, а думите “чл. 25” се заличават.

3. Алинея 8 се отменя.

4. Създава се ал. 9: “(9) Поддържането на летателната годност на въздухоплавателни средства с максимална излетна маса под 5700 кг, които извършват нетърговски полети, може да се извършва и от физически лица, които притежават свидетелство за правоспособност за извършване на техническо обслужване на въздухоплавателни средства.” § 13. В чл. 25а се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 1 се изменя така: “(1) Лицензът за техническо обслужване и ремонт на авиационна техника е безсрочен.”

2. Алинея 2 се отменя.

3. В ал. 3 думите “Лицензията може да бъде отнета, както и действието й” се заменят с “Лицензът може да бъде отнет, както и действието му”, а думата “лицензията” се заменя с “лиценза”.

4. В ал. 4 думата “лицензия” се заменя с “лиценз”. § 14. В чл. 29 след думата “регистрация” се поставя запетая и се добавя “без разрешително за допускане до полет”. § 15. Член 30 се изменя така: “Чл. 30. (1) Всяко въздухоплавателно средство, изпълняващо международни полети, както и всяко въздухоплавателно средство с максимална излетна маса над 750 кг, изпълняващо вътрешни полети, по време на полет има на борда си следните документи: 1. удостоверение за регистрация; 2. удостоверение за летателна годност или разрешително за допускане до полет; 3. разрешително за експлоатация на самолетна радиостанция; 4. свидетелство за правоспособност на всеки член на екипажа; 5. документи за застраховка; 6. борден дневник; 7. план на полета; 8. списък на пътниците с означение на местата и от къде и за къде пътуват; 9. манифест и подробни декларации за товара, ако на самолета има товар; 10. свидетелство за авиационен оператор, ако полетът е търговски.

(2) Министърът на транспорта и съобщенията издава наредба, с която определя и други документи освен тези по ал. 1, които се намират на борда на въздухоплавателните средства, в съответствие с регионалните споразумения на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО).

(3) С наредбата по ал. 2 се определят и необходимите документи, които се намират на борда на въздухоплавателни средства с максимална излетна маса под 750 кг при изпълнение на вътрешни полети.” § 16. В чл. 32 ал. 2 се изменя така: “(2) Авиационен персонал са лицата, които притежават свидетелство за правоспособност. Към тях при изпълнение на полет се приравняват лицата, които са в процес на обучение за придобиване на правоспособност.” § 17. В чл. 34 ал. 1 и 2 се изменят така: “(1) Лицата, за които се изисква свидетелство за правоспособност, са с българско гражданство. Това изискване не се прилага за членовете на екипажа на въздухоплавателни средства, регистрирани в Република България: 1. при изпълнение на нетърговски полети, или

2. когато въздухоплавателното средство е отдадено под наем или предоставено за ползване на лизинг на чуждестранен авиационен оператор.

(2) С разрешение на министъра на транспорта и съобщенията се допускат до работа в гражданското въздухоплаване и чужденци за срок не по-дълъг от една година.” § 18. В чл. 38, ал. 1 се създава изречение второ: “Членовете на екипажа на въздухоплавателното средство са в трудови правоотношения с авиационния оператор освен в случаите, когато въздухоплавателното средство се експлоатира по договор за мокър лизинг.” § 19. В чл. 39 ал. 2 накрая се поставя запетая и се добавя “която не е включена в списъка на допустимите откази към ръководството за летателна експлоатация за типа въздухоплавателно средство”. § 20. В чл. 43 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 2, т. 2 думите “максимално излетно тегло” се заменят с “максимална излетна маса”.

2. Създава се ал. 7: “(7) Летателните площадки се използват за обслужване на нетърговски полети с въздухоплавателни средства с максимална излетна маса под 5700 кг срещу заплащане или без заплащане, както и за технологични нужди на собственика без заплащане. Ограничението за максимална излетна маса не се отнася за вертолети.” § 21. Член 43б се изменя така: “Чл. 43б. (1) Гражданските летища за обществено ползване се ползват от летищни оператори - търговци, получили концесия при условията и по реда на Закона за концесиите и на този закон, или търговски дружества, в които държавата е едноличен собственик на капитала.

(2) Министърът на транспорта и съобщенията прави предложение пред Министерския съвет за предоставяне на концесия върху гражданско летище за обществено ползване, провежда търгове и конкурси, сключва концесионни договори и контролира изпълнението на условията и задълженията по сключените от него концесионни договори.

(3) При предоставяне на концесия за съществуващо гражданско летище за обществено ползване в решението на Министерския съвет по чл. 7, ал. 1 от Закона за концесиите като условие за осъществяване на концесията задължително се посочват и изискванията за летищен оператор. Лиценз за летищен оператор се издава на определения от Министерския съвет концесионер след сключване на концесионния договор в уговорените в него срокове, ако концесионерът отговаря на изискванията за издаване на лиценз, посочени в този закон.

(4) В решението по ал. 3 се определят и правата, и задълженията, свързани с дейностите по чл. 48а, ал. 3 и чл. 48д, ал. 3, т. 3, 4, 5 и 7, които се извършват от концесионера, както и условията и редът, при които концесионерът събира летищни такси по чл. 120, ал. 1, включително съответната част от тези такси, която събира в своя полза във връзка с извършването на възложените дейности.

(5) При предоставяне на концесия за гражданско летище за обществено ползване, което ще бъде изградено изцяло или частично със средства на концесионера, изграждането на обекта и удостоверяването на експлоатационната му годност са условия за осъществяване на концесията. В тези случаи се прилагат съответно и разпоредбите на ал. 3 и 4.

(6) В решението на Министерския съвет за предоставяне на концесия за гражданско летище за обществено ползване могат да се определят допълнителни критерии за допускане на кандидатите до участие в търга или конкурса, включително финансови и квалификационни. В тези случаи при провеждането на търга или конкурса се прилагат следните правила: 1. в съобщението по чл. 11, ал. 1 от Закона за концесиите се посочват и допълнителните критерии за допускане до участие, както и изискваните документи, освен посочените в чл. 12 от Закона за концесиите, за удостоверяване съответствието на кандидатите с критериите за допускане; 2. тръжната или конкурсната комисия определя в решението си по чл. 11, ал. 3 от Закона за концесиите частта от документацията, която се предоставя на всички кандидати, и тази част от нея, която се предоставя само на допуснатите до участие кандидати, както и условията и реда за предоставяне на документацията; 3. към заявлението по чл. 12, ал. 1 от Закона за концесиите кандидатите представят и определените документи за удостоверяване на съответствието с допълнителните критерии за допускане до участие; при подаване на заявлението не се изисква внасяне на депозит за участие и прилагане на документ за това; 4. с решението по чл. 14, ал. 1 от Закона за концесиите комисията определя кандидатите, които отговарят на чл. 12 от Закона за концесиите и на допълнителните критерии за допускане до участие и имат право да подадат предложения по чл. 15, ал. 1 от Закона за концесиите; 5. депозит за участие внасят само кандидатите, които са допуснати до участие, като документът за внесен депозит се представя с предложението по чл. 15, ал. 1 от Закона за концесиите; не се разглежда предложение на кандидат, който не е представил документ за внесен депозит за участие.

(7) При провеждане на конкурс конкурсната комисия може да определи с конкурсните книжа: 1. срок, в който допуснатите до участие кандидати могат да искат разяснения по процедурата за провеждане на конкурса и по конкурсната документация, и срок и ред за предоставяне на разяснения на кандидатите; 2. условия и ред за извършване на собствено проучване на състоянието на обекта на концесия от страна на допуснатите до участие кандидати; 3. условия и ред за представяне на предложения по проекта на концесионен договор и за тяхното обсъждане; когато в резултат на направените предложения комисията извърши изменения или допълнения на концесионния договор, те се предоставят на всички допуснати до участие кандидати преди изтичането на срока за представяне на предложения по чл. 15, ал. 1 от Закона за концесиите.

(8) Конкурсната комисия може да иска разяснения по направените предложения. При присъствен конкурс кандидатите дават поисканите разяснения по време на устното изложение или писмено в определен от комисията срок, който е еднакъв за всички кандидати. При неприсъствен конкурс комисията посочва въпросите писмено и определя еднакъв срок за писмени разяснения на всички кандидати. Направените разяснения от кандидатите са неразделна част от предложенията, но не могат да представляват тяхно изменение или допълнение. Конкурсът приключва в 7-дневен срок от изтичането на срока за представяне на писмени разяснения.

(9) С решението по чл. 7, ал. 1 от Закона за концесиите Министерският съвет може да определи по-дълъг срок за провеждане на конкурса от определения в чл. 11, ал. 4 от Закона за концесиите.

(10) В конкурса или търга за предоставяне на концесия за гражданско летище за обществено ползване могат да участват и обединения от търговци. Ако кандидат за концесия е търговец - чуждестранно лице, или обединение от търговци - чуждестранни и/или местни лица, и такъв кандидат бъде определен за спечелил конкурса или търга, концесията се предоставя на дружество, учредено по Търговския закон, в който чуждестранното лице или участниците в обединението притежават целия капитал в съотношението от договора им за обединение. В този случай концесионният договор се сключва с новосъздаденото дружество, което е обвързано от предложенията, направени от спечелилия конкурса или търга кандидат. Концесионният договор се сключва в срока, определен с решението по чл. 18, ал. 2 от Закона за концесиите, но не по-късно от 6 месеца от влизането в сила на това решение.” § 22. В чл. 44 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 накрая се поставя запетая и се добавя “както и на системите и съоръженията за обслужване на пътници, обслужване и осигуряване на въздухоплавателни средства, товарене и разтоварване на багажи и товари”.

2. Алинея 3 се изменя така: “(3) Условията и редът за удостоверяване годността на летищата, летателните площадки, системите и съоръженията за навигация, както и на системите и съоръженията за обслужване на пътници, обслужване и осигуряване на въздухоплавателни средства, товарене и разтоварване на багажи и товари, както и изискванията към тези обекти, се определят с наредба на министъра на транспорта и съобщенията.” § 23. В чл. 46 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 2, т. 2 думите “застроителен и регулационен план” се заменят с “подробен устройствен план”, а думите “Закона за териториално и селищно устройство” се заменят със “Закона за устройство на територията”.

2. В ал. 3 думата “околността” се заменя със “сервитутните зони и зоните на влияние” и след думата “обекти” се добавя “в тези зони”. § 24. Създава се чл. 46а: “Чл. 46а. Министърът на транспорта и съобщенията, съгласувано с министъра на регионалното развитие и благоустройството, издава наредба, с която определя съдържанието на специализираната карта и регистъра, които се създават въз основа на данните по чл. 32, ал. 1, т. 1 от Закона за кадастъра и имотния регистър, и условията и реда за създаването и поддържането им.” § 25. В чл. 47 се правят следните изменения и допълнения: 1. Създава се нова ал. 5: “(5) Отстраняването на препятствията по ал. 3 е за сметка на лицето, извършило незаконните действия, а при изграждане на ново или при разширение на съществуващо летище - за сметка на летищния оператор.”

2. Досегашната ал. 5 става ал. 6.

§ 26. В чл. 48а се правят следните изменения: 1. В ал. 3, т. 3 думите “оператори на летищна дейност” се заменят с “оператори по наземно обслужване”.

2. В ал. 4 думите “летищното предприятие” се заменят с “летищния оператор”. § 27. Член 48б се отменя. § 28. Член 48в се изменя така: “Чл. 48в. (1) Дейностите по управление и експлоатация на гражданско летище по чл. 43, ал. 2, т. 1 и 2 се извършват от търговци, регистрирани по Търговския закон, на които е издаден лиценз за летищен оператор.

(2) Летищният оператор е длъжен да осигури достъп при равни условия на всяко въздухоплавателно средство, получило разрешение за извършване на полет.

(3) Летищният оператор е длъжен да приема и обслужва въздухоплавателни средства, търпящи бедствия, и държавни въздухоплавателни средства.

(4) Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” контролира изпълнението на задълженията по ал. 2 и 3.

(5) При системно неизпълнение на задълженията и във връзка с предотвратяването и отстраняването на вредните последици от тяхното неизпълнение Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” прилага като принудителна административна мярка спиране дейността на летищния оператор по управление и експлоатация на летището.

(6) Условията и редът за издаване на лиценз по ал. 1 се определят с наредба на министъра на транспорта и съобщенията.” § 29. Член 48г се изменя така: “Чл. 48г. (1) Лицензът за летищен оператор удостоверява, че организацията, техниката, технологиите и персоналът на лицензираното лице отговарят на стандартите и изискванията за безопасно и качествено поддържане на експлоатационната годност на летището.

(2) Лиценз за летищен оператор се издава, при условие че: 1. за летището е издадено удостоверение за експлоатационна годност; 2. лицето е представило доказателства за финансова стабилност; 3. персоналът на лицето има квалификация, професионален опит и стаж, необходими за извършването на дейността; 4. организацията, техниката и технологиите осигуряват спазването на установените стандарти и процедури за осигуряване на безопасността и сигурността на полетите на съответното летище; 5. лицето има утвърдено от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” ръководство за управление и експлоатация на съответното летище.” § 30. Член 48д се изменя така: “Чл. 48д. (1) Дейностите по наземно обслужване на гражданско летище по чл. 43, ал. 2, т. 1 и 2 се извършват от търговци, регистрирани по Търговския закон, на които е издаден лиценз за оператор по наземно обслужване.

(2) Лиценз за оператор по наземно обслужване се издава, ако кандидатът отговаря на следните изисквания: 1. персоналът на кандидата има квалификация, професионален опит и стаж, необходими за извършването на дейността; 2. представил е доказателства за финансова стабилност; 3. създал е организация и притежава техника и/или технологии, осигуряващи спазването на действащите стандарти и процедури за сигурност и безопасност на лицата, въздухоплавателните средства, съоръженията и оборудването на съответното летище; 4. има утвърдено от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” ръководство за извършване на дейността на съответното летище.

(3) Лиценз за оператор по наземно обслужване или самообслужване се издава за всяка от следните дейности на съответното летище: 1. наземно администриране и надзор; 2. обслужване на пътници; 3. обработка на багажи; 4. обработка на товари и поща; 5. перонно обслужване на въздухоплавателни средства; 6. обслужване на въздухоплавателни средства; 7. обслужване на въздухоплавателни средства с горива и масла; 8. техническо обслужване на въздухоплавателни средства; 9. полетни операции и администриране на екипажите; 10. наземен транспорт; 11. обслужване на бордния бюфет.

(4) Всяко лице, на което е издаден лиценз по ал. 3, има право на достъп до пазара по наземно обслужване на дадено летище за обществено ползване при условията на ал. 5, 6 и 7.

(5) На летище с годишен пътникооборот над 2 млн. пътници или с годишен товарооборот над 50 000 т броят оператори, които предоставят на трети лица услуги, свързани с обработка на багажи, обработка на товари и поща, перонно обслужване на въздухоплавателни средства и обслужване с горива и масла на въздухоплавателни средства, и са получили достъп до пазара, не може да бъде по-малък от двама за всяка от тези дейности, освен ако няма кандидати.

(6) Когато операторите по наземно обслужване по ал. 5 са двама или повече, поне един от тях трябва да не е пряко или непряко контролиран от: 1. летищния оператор; 2. въздушен превозвач, който превозва повече от 25 на сто от пътниците или товарите на дадено летище, или

3. орган, контролиращ или контролиран пряко или непряко от летищния оператор или от въздушния превозвач.

(7) На летище с годишен пътникооборот над 1 млн. пътници или с годишен товарооборот над 25 000 т правото да извършват самообслужване за дейностите по ал. 3, т. 3, 4, 5 и 7 се предоставя на не по-малко от двама въздушни превозвачи, освен ако няма кандидати. Под горните прагове право да извършва самообслужване за дейностите по ал. 3, т. 3, 4, 5 и 7 има само един въздушен превозвач, който превозва най-голям дял от пътниците или товарите на летището.

(8) Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” може да: 1. ограничи броя на операторите, извършващи наземно обслужване на трети лица и предоставящи една или повече дейности извън тези по ал. 5, като за оператора се прилагат съответно ограниченията по ал. 6; 2. предостави само на един оператор, извършващ наземно обслужване на трети лица, правото да извършва една или повече от дейностите по ал. 5; 3. ограничи броя на самообслужващите се въздушни превозвачи, извършващи дейности извън посочените в ал. 7; 4. забрани самообслужването или да предостави правото на самообслужване само на един въздушен превозвач в случаите по ал. 7.

(9) Ограниченията по ал. 8 се налагат при недостиг на технологични площи или капацитет на дадено летище, възникнал в резултат на голямо натоварване и голям процент използване на площите.

(10) Ограничението по ал. 8, т. 2 може да бъде налагано за срок до две години, а по ал. 8, т. 1, 3 и 4 - за срок до три години.

(11) Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” може еднократно да удължи срока на ограничението по ал. 8, т. 2 с две години.

(12) Независимо от пътникооборота или товарооборота на летището и наложените ограничения летищният оператор извършва без конкурс дейностите по наземно обслужване, за които е получил лиценз за оператор по наземно обслужване.” § 31. Създава се чл. 48е: “Чл. 48е. (1) На летище с годишен пътникооборот над 1 млн. пътници или с годишен товарооборот над 25 000 т може да се създаде комитет на потребителите на дейности по наземно обслужване.

(2) Всеки потребител на дейност по наземно обслужване има право да участва в комитета на потребителите на дейности по наземно обслужване чрез свои представители или организация, създадена с такава цел.” § 32. Създава се чл. 48ж: “Чл. 48ж. (1) Когато за определено летище са въведени ограничения по чл. 48д, ал. 5 или ал. 8, т. 1 и 2, се провежда конкурс за достъп до пазара на оператори по наземно обслужване. Конкурсът се провежда от летищния оператор или от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”, когато дейността - предмет на конкурса, се извършва от летищния оператор или от лице, контролирано пряко или непряко от летищния оператор.

(2) Конкурсът по ал. 1 се провежда след консултации с комитета на потребителите на дейности по наземно обслужване.

(3) Условията на конкурса се обявяват публично най-малко в два ежедневника, един от които по местонахождението на летището.

(4) Обявлението за провеждане на конкурса съдържа срока за достъп до пазара, който не може да бъде по-дълъг от 5 години.

(5) Конкурсната документация се изготвя след консултации с комитета на потребителите на дейности по наземно обслужване и съдържа минимални финансови и други условия, изисквания, свързани с оценка на участниците в конкурса, проект на договор, и други изисквания, свързани с предмета на конкурса.

(6) Кандидатите представят: 1. декларации за обстоятелствата по ал. 8; 2. лиценз за оператор на съответната дейност по наземно обслужване; 3. бизнес план; 4. организационен проект за организиране на дейността и за взаимодействие с летищния оператор, включително условия на взаимодействие, приемливи за Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”; 5. други документи, които се изискват в конкурсната документация по ал. 5.

(7) Организационният проект по ал. 6, т. 4 съдържа предложение за разполагане на оператора на територията на летището (необходими помещения и площи за машините, оборудването и персонала на оператора), предложение за необходим достъп до енергийни източници и водоизточници, необходимост от комуникационни средства, осигуряване на условията по опазване на околната среда при дейността на оператора, включително организация на дейността и пропускателния режим.

(8) Отстранява се от участие в конкурса лице, което: 1. е обявено в несъстоятелност или е в производство за обявяване в несъстоятелност; 2. е осъдено за банкрут; 3. е в ликвидация; 4. е лишено от правото да упражнява търговска дейност; 5. има задължения към държавата, установени с влязъл в сила акт на компетентен орган, или задължения към осигурителни фондове, освен ако компетентният орган е допуснал разсрочване или отсрочване на задълженията; 6. е осъдено за престъпление против собствеността или против стопанството.

(9) Условията по ал. 8, т. 6 се отнасят за управителите или за членовете на управителните органи на участниците.

(10) Летищният оператор или ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” издава разрешение за достъп до пазара по наземно обслужване на спечелилия конкурса кандидат. Решението на летищния оператор за избор на оператор по наземно обслужване е индивидуален административен акт и подлежи на обжалване по реда на Закона за административното производство.

(11) Разрешението за достъп на оператор по наземно обслужване до пазара на летищните дейности на конкретно летище се отнема: 1. когато операторът по наземно обслужване не започне дейността повече от 60 дни след получаване на разрешението; 2. при отнемане лиценза за оператор по наземно обслужване; 3. когато операторът по наземно обслужване е обявен в несъстоятелност.

(12) В случаите по ал. 11, т. 2 и 3 до провеждането на нов конкурс се определя оператор по наземно обслужване, който извършва дейността на отстранения оператор.

(13) С наредбата по чл. 48в, ал. 6 се уреждат и условията и редът за достъп до пазара по наземно обслужване, за издаване на лиценз за оператор по наземно обслужване, дейностите по наземно обслужване, както и условията и редът, при които могат да бъдат налагани ограничения на достъпа.” § 33. В чл. 49 се създава ал. 3: “(3) Във въздушния транспорт освен единиците за измерване от Международната система единици (SI) могат да се използват единиците фут, морска миля и възел, както и техните производни и съставни.” § 34. В чл. 50, ал. 2 думите “авиационен оператор” се заменят с “въздушен превозвач”. § 35. В чл. 53, ал. 2 се създават т. 9, 10, 11 и 12: “9. обслужване на въздушното движение; 10. аеронавигационно информационно обслужване; 11. метеорологично обслужване; 12. метрологично осигуряване”. § 36. В чл. 59 се създава ал. 3: “(3) Изхвърлянето на предмети и товари от въздухоплавателните средства се разрешава при оказване помощ на населението при бедствия, катастрофи и промишлени аварии и при оказване помощ на пътниците, претърпели авиационно произшествие, само след предварително съгласуване с Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”.” § 37. В чл. 60 се правят следните изменения и допълнения: 1. Досегашният текст става ал. 1 и в нея след думата “трасета” се добавя “или над населените места”.

2. Създава се ал. 2: “(2) Скачането с парашут и изхвърлянето на товари с парашут от въздухоплавателните средства се разрешава при оказване помощ на населението при бедствия, катастрофи и промишлени аварии и при оказване помощ на пътниците, претърпели авиационно произшествие, само след предварително съгласуване с Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”.” § 38. В чл. 64 се правят следните изменения: 1. Алинея 1 се изменя така: “(1) Авиационен оператор е лице, регистрирано по Търговския закон, със свидетелство за авиационен оператор, което удостоверява, че операторът притежава професионална годност и организация за гарантиране безопасна експлоатация на въздухоплавателни средства при извършване на вписаните в свидетелството въздухоплавателни дейности. Авиационните оператори подлежат на технически и финансов контрол за гарантиране на операциите им при стабилни икономически условия и високо равнище на безопасност на полетите.”

2. Алинея 4 се изменя така: “(4) Авиационните оператори задължително застраховат: 1. авиационния си персонал срещу злополука, и

2. отговорността си: а) към пътниците в случай на злополука; б) в случаите на липса или повреда на багажи, товари и поща; в) към трети лица.”

3. В ал. 5 след думите “за авиационни оператори” се поставя точка и текстът до края се заличава. § 39. Член 64а се изменя така: “Чл. 64а. (1) Търговски въздушни превози се извършват от въздушни превозвачи, които отговарят на изискванията на този закон.

(2) Разпоредбата на ал. 1 не се прилага за търговски въздушни превози на пътници, багажи, товари и поща, извършвани с безмоторни или свръхлеки въздухоплавателни средства с моторна тяга, както и на полети, които не включват превоз между различни летища.

(3) Българските въздушни превозвачи са търговци, регистрирани по Търговския закон, или лица, създадени с акт на Министерския съвет, които притежават свидетелство за авиационен оператор и лиценз за въздушен превозвач.

(4) Всеки въздушен превозвач трябва да разполага по всяко време със собствен капитал не по-малък от 160 000 лв.

(5) Лицензът за български въздушен превозвач е безсрочен и се издава на лице, което: 1. е регистрирано като търговец по Търговския закон или е създадено с акт на Министерския съвет за извършване на полети със специално предназначение; 2. е с основна дейност въздушен транспорт, самостоятелно или съвместно с друга експлоатация на въздухоплавателни средства, или ремонт и техническо обслужване на въздухоплавателни средства; 3. представи обоснован бизнес план за осигуряване на дейността; 4. има издадено свидетелство за авиационен оператор; 5. представи доказателства за собствен капитал по ал. 4 и за финансова стабилност.

(6) Когато въздушен превозвач не спазва изискванията за предоставяне на информация за оценка на финансовата стабилност или не може да изпълнява свои текущи или потенциални задължения за период 12 месеца, ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” спира действието или отнема лиценза, или издава временен лиценз до възстановяването на финансовата стабилност на въздушния превозвач, при условие че не е застрашена безопасността на полетите.

(7) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” отнема лиценза на въздушен превозвач, който е обявен в несъстоятелност или е в ликвидация.

(8) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” издава временен лиценз на въздушен превозвач, срещу когото е открито производство по несъстоятелност, за периода на приемане и изпълнение на оздравителния план и при условие, че не е застрашена безопасността на полетите и е налице възможност за оздравяване на предприятието.

(9) Ръководителят на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” спира действието или отнема лиценза на въздушен превозвач, чието свидетелство за авиационен оператор е прекратено или отнето.” § 40. В чл. 64б, ал. 2 се правят следните изменения: 1. Точка 4 се отменя.

2. В т. 5 думите “по т. 1 - 4” се заменят с “по т. 1 - 3”. § 41. В чл. 65 след думата “наето” се поставя запетая и се добавя “или предоставено за ползване на лизинг”. § 42. Член 70 се изменя така: “Чл. 70. (1) Когато въздушен превозвач откаже да допусне пътник на борда на въздухоплавателно средство, което изпълнява полет по редовна въздушна линия, и пътникът има билет за полета с потвърдена резервация, явил се е на гишетата за проверка на билета и предаване на багажа във време, предварително оповестено от превозвача, пътникът има право: 1. да прекрати пътуването с възстановяване пълната стойност на билета за нереализираната част от пътуването, или

2. да бъде превозен до крайния пункт на пристигане при първа възможност в същия ден, или

3. да бъде превозен на друга, удобна за пътника дата.

(2) Освен правото по ал. 1 пътникът има право на обезщетение в зависимост от дължината на полета до летището на назначението в размер не по-голям от цената на самолетния билет за този полет. Обезщетението се дължи от въздушния превозвач.

(3) Освен обезщетението по ал. 2 въздушният превозвач поема издръжката и оказва помощ на пътника до летището на назначението.

(4) Разпоредбите на ал. 1 се прилагат и в случаи на закъснение от страна на въздушния превозвач. Закъснение е налице, когато превозвачът не е осигурил започване на превоза на пътника до 2 часа от обявеното в билета начало на полета - за полети до 3500 км, и до 4 часа - за полети над 3500 км.

(5) Разпоредбите на този член се прилагат и при анулиране на полет, освен за случаите по чл. 69, ал. 1, както и в други случаи на непреодолима сила.

(6) Въздушният превозвач не дължи обезщетение, когато пътникът пътува безплатно.

(7) Въздушният превозвач може да откаже превоз на пътник, без да дължи обезщетение по този член, при неизправност на личните документи и на документите, изисквани от държавата на транзит и държавата на летището на назначението.

(8) Въздушният превозвач осигурява завръщането с първия възможен обратен полет и за своя сметка в отправното летище на лице, което не е допуснато в страната от органите на граничния контрол.” § 43. Член 70а се отменя. § 44. В чл. 77 след думите “за причинени щети” се добавя “поради закъснение”. § 45. В чл. 82, ал. 1 след думите “със свое” се добавя “с предоставено за ползване на лизинг”. § 46. Създава се чл. 119а: “Чл. 119а. Парашутни скокове и полети със спортна цел се извършват в зони, определени от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”.” § 47. Създава се чл. 119б: “Чл. 119б. (1) Подготовката на спортисти, упражняващи въздушни спортове, както и спортни полети, извън системата на Министерството на отбраната или Министерството на вътрешните работи, се извършва от лица, регистрирани по Търговския закон или по Закона за юридическите лица с нестопанска цел за осъществяване на общественополезна дейност във въздушните спортове.

(2) Подготовката се извършва по правила, разработени от лицата по ал. 1 и одобрени от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”.” § 48. Създава се чл. 119в: “Чл. 119в. Лицата, които организират спортни мероприятия в областта на въздушните спортове, и лицата, които ги осъществяват, създават условия за безопасното извършване на посочените дейности, както и за безопасността на трети лица.” § 49. Създава се чл. 119г: “Чл. 119г. Лицата, извършващи дейности във въздушните спортове, застраховат местата във въздухоплавателното средство, както и авиационния персонал и отговорността си в случай на злополука - по отношение на спортистите и към трети лица.” § 50. В чл. 120 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 думите “летищната администрация събира” се заменят със “се събират летищни”.

2. В ал. 4: а) след думата “обслужване” се добавя “и извършване на процедури”; б) точка 2 се изменя така: “2. издаване на лицензи за летищни оператори и оператори по наземно обслужване;” в) в т. 8 думата “лицензии” се заменя със “свидетелства”; г) в т. 12 след думите “навигация и кацане” текстът до края се заличава; д) създават се т. 13 - 22: “13. издаване на удостоверения за експлоатационна годност на системите и съоръженията за обслужване на пътници, обслужване и осигуряване на въздухоплавателните средства, товаренето и разтоварването на багажи, товари и поща; 14. издаване на постоянни пропуски до зоните за сигурност на гражданските летища за обществено ползване и идентификационни карти на служители и моторни превозни средства; 15. издаване на лиценз за въздушен превозвач; 16. издаване на удостоверения за авиационен шум на въздухоплавателно средство; 17. издаване на удостоверения за газови емисии на авиационните двигатели; 18. издаване на удостоверения за летателна годност на новопроизведени въздухоплавателни средства или новопроизведена авиационна техника; 19. издаване на експортни удостоверения за летателна годност; 20. издаване на удостоверения за летателна годност на съответния тип въздухоплавателно средство; 21. признаване на лицензите, свидетелствата и удостоверенията чрез издаване на документ за признаване; 22. заверка на лицензи, удостоверения и свидетелства.”

3. Създават се нова ал. 5 и ал. 6: “(5) Летищните такси по ал. 1 се събират: 1. от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”, ако друго не е предвидено в концесионен договор или в международен договор, ратифициран, обнародван и влязъл в сила за Република България; 2. от концесионера - при условия и по ред, определени в концесионния договор в съответствие с решението на Министерския съвет за предоставяне на концесия, когато за гражданското летище за обществено ползване е предоставена концесия; 3. в случаите на международен договор, ратифициран, обнародван и влязъл в сила за Република България - при условията, определени в него.

(6) В случаите по ал. 5, т. 2 на концесионера може да се предостави правото да събира в своя полза изцяло или определена част от таксите до размерите, определени по чл. 122.”

4. Досегашната ал. 5 става ал. 7 и в нея накрая се добавя “с изключение на случаите по ал. 5, т. 2”. § 51. В чл. 122а се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 3: а) в т. 9 думите “т. 12” се заличават; б) създава се т. 10: “10. заплащане на премии по застраховки “Гражданска отговорност” към трети лица.”

2. Алинея 4 се изменя така: “(4) Държавно предприятие “Ръководство на въздушното движение” може да поиска от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” да откаже издаването на разрешение за извършване на полет във въздушното пространство на страната на авиационни оператори или собственици на въздухоплавателни средства, когато дължат изискуеми пътни такси по чл. 120, ал. 2. ” § 52. В чл. 122в се правят следните допълнения: 1. В ал. 1 накрая се поставя запетая и се добавя “с изключение на случаите, когато в международен договор е предвидено друго или за гражданското летище за обществено ползване е предоставена концесия и в концесионния договор в съответствие с решението на Министерския съвет по чл. 7 от Закона за концесиите е предвидено друго.”

2. В ал. 2, т. 1 накрая се поставя запетая и се добавя “събирани от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”, а в случаите, когато международен или концесионен договор предвижда друго - при условията, определени в договора”.

3. В ал. 3, т. 3 накрая се поставя запетая и се добавя “а когато за гражданско летище за обществено ползване е предоставена концесия - съгласно решението на Министерския съвет по чл. 7 от Закона за концесиите и концесионния договор”.

4. Създава се ал. 5: “(5) Финансирането на дейностите по осигуряване на сигурността и безопасността на полетите, изграждането, поддържането, развитието и издръжката на гражданските летища за обществено ползване, за които е предоставена концесия и на концесионера е предоставено правото да събира в своя полза изцяло или определена част от таксите по чл. 120, ал. 1, се извършва при условия и по ред, определени в концесионния договор, в съответствие с решението на Министерския съвет по чл. 7 от Закона за концесиите.” § 53. Член 122г се изменя така: “Чл. 122г. Летищен оператор, който изпълнява функциите на летищна администрация, финансирани от летищните такси по чл. 120, ал. 1, изготвя и представя за съгласуване от Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” програма за необходимите разходи за погасяване на получените кредити, за инвестиционните разходи за развитие на инфраструктурата и за разходите за издръжка на летищната администрация.” § 54. Наименованието на глава дванадесета се изменя така: “Произшествия с въздухоплавателни средства. Търсене и спасяване”. § 55. В чл. 139 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 се създават т. 3 и 4: “3. Министерството на транспорта и съобщенията; 4. специализираното звено по чл. 16г.”

2. В ал. 2 думите “по ал. 1, т. 1 и 2” се заменят с “по ал. 1”.

3. Създава се ал. 3: “(3) Авиационните оператори, летищните оператори и операторите по наземно обслужване, регистрирани в Република България, при възникване на авиационно произшествие, сериозен инцидент или инцидент уведомяват органите по ал. 1. ” § 56. В чл. 141 се правят следните изменения и допълнения: 1. Създават се нови ал. 3 и 4: “(3) Аварийно-спасителните работи на територията на летището и в район с радиус 5 км от контролната точка на летището се ръководят от летищен авариен ситуационен център.

(4) Аварийно-спасителните работи във връзка с авиационно произшествие извън района по ал. 3 се ръководят от ситуационния център на Министерството на транспорта и съобщенията.”

2. Досегашната ал. 3 става ал. 5.

3. Досегашната ал. 4 става ал. 6 и в нея думите “осигуряване на полетите в района на летищата, се определят от” се заменят с “и медицинското осигуряване на полетите в района на летищата се определят с наредба на”.

4. Досегашната ал. 5 става ал. 7.

5. Досегашната ал. 6 става ал. 8.

§ 57. Член 142 се изменя така: “Чл. 142. (1) Разследването е процес, провеждан с цел предотвратяване на авиационни произшествия, който включва събиране и анализ на информация, подготовка на заключения, включително установяване на причините и изработване на препоръки за осигуряване безопасността на въздухоплаването.

(2) Разследването на авиационно произшествие или сериозен инцидент на територията на Република България се извършва от комисия, определена със заповед на министъра на транспорта и съобщенията.

(3) Работата на комисията се координира от специализираното звено по чл. 16г.

(4) Условията и редът за организиране и провеждане разследването на авиационни произшествия и сериозни инциденти се определят с наредба на министъра на транспорта и съобщенията.

(5) При авиационно произшествие, настъпило във въздушно пространство извън юрисдикцията на Република България, с въздухоплавателно средство, вписано в регистъра на Република България, министърът на транспорта и съобщенията определя един или повече оправомощени представители за участие в разследването в държавата на мястото на събитието.

(6) Установяването и степента на вината или отговорността не са предмет на дейността по разследването.” § 58. В чл. 143, ал. 1 се правят следните изменения и допълнения: 1. Точка 3 се изменя така: “3. управлява или участва в управлението, обслужването, осигуряването на въздухоплавателното средство или обслужването на пътниците, без да притежава свидетелство за правоспособност, както и този, който разпореди или допусне това;”.

2. В т. 4 думите “управлението на въздухоплавателно средство” се заменят с “управлението, обслужването, осигуряването на въздухоплавателното средство или в обслужването на пътниците”.

3. Създават се т. 11, 12, 13 и 14: “11. не изпълни писмени предписания или заповеди на компетентните органи по този закон; 12. не осигури достъп при равни условия на въздухоплавателно средство, получило разрешение за извършване на полет; 13. откаже да приеме и обслужи въздухоплавателно средство, търпящо бедствие, или държавно въздухоплавателно средство; 14. извършва дейност в нарушение на чл. 6. ” § 59. В чл. 144, т. 7 думите “установени от летищната администрация” се заличават. § 60. Създава се чл. 147а: “Чл. 147а. Когато нарушението по чл. 143, 144, 145, 146 и чл. 147, ал. 1 е извършено от юридическо лице, се налага имуществена санкция в размер на глобата за съответното нарушение.” § 61. В допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения: 1. В § 3: а) точка 1 се отменя; б) точка 2 се изменя така: “2. “Авиационно произшествие” е събитие, свързано с използването на въздухоплавателно средство, което е настъпило от момента на качването на борда на лице с намерение да извърши полет до момента, когато всички намиращи се на борда лица са напуснали въздухоплавателното средство, и по време на което: а) е настъпила смърт или тежка, или средна телесна повреда в резултат на пребиваването на борда на въздухоплавателното средство; непосредствено съприкосновение с част от въздухоплавателното средство, включително с отделила се от него част; непосредствено въздействие на реактивна струя от двигателите, с изключение на случаите, когато смъртта или телесната повреда е настъпила в резултат на естествена причина или самонараняване, или нараняване от други лица, или когато телесните повреди са причинени на пътници без билет, скрили се на места, които обичайно не се използват от екипажа или пътниците; б) въздухоплавателното средство е получило повреда или нарушение на конструкцията, при които е настъпило нарушение в здравината на конструкцията или влошаване на техническите или летателните характеристики на въздухоплавателното средство, което обикновено налага ремонт или замяна на повредените елементи, с изключение на случаите на отказ или повреда на двигател, когато е повреден само двигателят, неговите обтекатели или спомагателните агрегати, или са повредени само въздушните винтове, краищата на крилото, антените, гумите, спирачните устройства, обтекателите или когато по обшивката има неголеми вдлъбнатини или пробойни; в) въздухоплавателното средство е изчезнало безследно или достъпът до него е невъзможен.”; в) точка 10 се изменя така: “10. “Инспектор по въздухоплаването” е лице, определено от ръководителя на Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация” с право да контролира спазването на този закон и издадените въз основа на него нормативни актове и да издава задължителни предписания или актове за установяване на нарушения.”; г) точка 13 се изменя така: “13. “Летище” е определена част от земната или водната повърхност (включително всички сгради, съоръжения и оборудване), предназначена изцяло или частично за кацане, излитане и движение по тази повърхност на въздухоплавателни средства и за обслужване на техните пътници, товари и поща.”; д) в т. 16 думите “Летищно предприятие” се заменят с “Летищен оператор”; е) точки 21 и 22 се отменят; ж) точка 24 се изменя така: “24. “Лиценз за въздушен превозвач” е индивидуален административен акт, който дава право на въздушния превозвач да извършва търговски въздушен превоз.”; з) създават се т. 33 - 44: “33. “Търговски въздушен превоз” е полет на въздухоплавателно средство за извършване на превоз по въздуха на пътници, товари и/или поща срещу възнаграждение.

34. “Сериозен инцидент” е инцидент, при който обстоятелствата показват, че почти е настъпило авиационно произшествие. Разликата между произшествие и сериозен инцидент е, че при сериозния инцидент са били избегнати или не са настъпили последствията на авиационно произшествие.

35. “Инцидент” е всяко събитие, което не е авиационно произшествие и е свързано с използване на въздухоплавателно средство, което влияе или би могло да повлияе върху безопасността и сигурността във въздухоплаването.

36. “Летищни такси” са такси, определени в съответствие с принципите на Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, които покриват разходите за създаване на необходимите условия и стандарти, осигуряващи безопасно и сигурно кацане и паркиране на въздухоплавателните средства, както и разходите за обслужването и сигурността на пътниците, започващи пътуване от летището.

37. “Самообслужване” в летище за обществено ползване е налице, когато авиационен оператор си осигурява една или повече от дейностите по наземно обслужване по чл. 48д, ал. 3 сам или чрез нает от него оператор по наземно обслужване за нуждите на авиационния оператор, без да е допустимо предоставяне на услуги на трети страни от наетия оператор. Авиационните оператори няма да се смятат помежду си за трета страна, когато единият притежава по-голямата част от акциите на другия или собственикът на по-голямата част от акциите на всеки от авиационните оператори е един и същ.

38. “Сух лизинг” е договор, по силата на който лизингодателят (авиационен оператор или лице) предоставя за ползване на лизинг въздухоплавателно средство без екипаж на друг авиационен оператор (лизингополучател) и въздухоплавателното средство се експлоатира при условията на свидетелството за авиационен оператор или на друг равностоен документ на лизингополучателя, под неговия търговски контрол и в съответствие с търговските му права.

39. “Мокър лизинг” е договор, по силата на който лизингодателят (авиационен оператор) предоставя за ползване на лизинг въздухоплавателно средство с екипаж на друг авиационен оператор или лице (лизингополучател) и въздухоплавателното средство се експлоатира при условията на свидетелството за авиационен оператор или на друг равностоен документ на лизингодателя, под търговския контрол и в съответствие с търговските права на лизингополучателя.

40. “Финансово стабилно” е лице, когато в резултат на анализ и оценка на представените баланс, отчет за приходите и разходите и отчет за паричния поток, заверени от регистриран одитор, се установи, че лицето е в добро финансово състояние, рентабилно и платежоспособно.

41. “Контрол по смисъла на чл. 48д, ал. 6 и чл. 48ж, ал. 1” е налице, когато едно лице: а) притежава, включително чрез дъщерно дружество или по силата на споразумение с друго лице, повече от половината плюс един от броя на гласовете в общото събрание на дружеството, или б) може да определя пряко или непряко повече от половината от членовете на управителния орган на дружеството, или в) може по друг начин да упражнява решаващо влияние върху вземането на решения, свързани с дейността на дружеството.

42. “Потребител на дейност по наземно обслужване” е всяко лице, което обичайно извършва превоз на пътници, поща и/или товари по въздуха от и до съответното летище.

43. “Обслужване на въздушното движение” е общ термин, с който в конкретния случай се означава полетно-информационно обслужване, аварийно оповестително обслужване, консултативно обслужване на въздушното движение, контрол на въздушното движение - контрол на района, контрол на подхода, контрол на летищното движение.

44. “Управление на въздушното движение” е съвкупност от бордни и наземни функции (обслужване на въздушното движение, управление на въздушното пространство и управление на потока на въздушното движение) за осигуряване на безопасност и ефективност на движението на въздухоплавателните средства във всеки етап на полета.”

2. Параграф 4 се изменя така: “§ 4. Не се дължат данък върху добавената стойност, акциз, такси и мита при внос на стоки и при облагаеми доставки на територията на страната, осъществени за изпълнение на проекти, свързани с гражданското въздухоплаване, финансирани пряко от безвъзмездна помощ и/или със заеми от международни финансови институции, когато гарант по заема е Република България, както и когато стойността на дължимите данък върху добавената стойност, акциз, такси и мита при внос на стоки и при доставки на територията на страната, осъществени за изпълнение на проекти, свързани с гражданското въздухоплаване, се признава от съответната финансираща институция за кофинансиране от страна на Република България.”

Заключителни разпоредби § 62. Навсякъде в закона думите: 1. “лицензия”, “лицензията” и “лицензията е лична” се заменят съответно с “лиценз”, “лицензът” и “лицензът е личен”.

2. “Министърът на земеделието, горите и аграрната реформа” се заменят с “министърът на земеделието и горите”. § 63. В Закона за защита на класифицираната информация (обн., ДВ, бр. 45 от 2002 г.; попр., бр. 5 от 2003 г.; изм., бр. 31 от 2003 г.) в приложение № 1 към чл. 25 “Списък на категориите информация, подлежаща на класификация като държавна тайна”, раздел I “Информация, свързана с отбраната на страната” в т. 18 накрая се поставя запетая и се добавя “с изключение на свързаните с безопасността на въздухоплаването в координатна система WGS-84”. § 64. В Закона за ограничаване на административното регулиране и административния контрол върху стопанската дейност (обн., ДВ, бр. 55 от 2003 г.; попр., бр. 59 от 2003 г.; изм., бр. 107 от 2003 г., бр. 39 от 2004 г.), в приложението към чл. 9, ал. 1, т. 2 “Списък на стопанските дейности, за които може да се установява лицензионен режим”, в т. 35 думите “летищно предприятие” и “оператор на летищна дейност” се заменят съответно с “летищен оператор” и “оператор по наземно обслужване”.

Законът е приет от ХХХIХ Народно събрание на 4 юни 2004 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

За председател на Народното събрание: Камелия Касабова