Постановление № 197 от 1 август 2006 г. за приемане на Правилник за прилагане на Закона за държавната финансова инспекция

ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 197 ОТ 1 АВГУСТ 2006 Г. за приемане на Правилник за прилагане на Закона за държавната финансова инспекция

МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ ПОСТАНОВИ: Член единствен. Приема Правилник за прилагане на Закона за държавната финансова инспекция.

Министър-председател: Сергей Станишев

За главен секретар на Министерския съвет: Галина Маринска

ПРАВИЛНИК за прилагане на Закона за държавната финансова инспекция

Глава първа

ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ Чл. 1. Държавната финансова инспекция защитава публичните финансови интереси и се осъществява от органите на Агенцията за държавна финансова инспекция, наричана по-нататък “агенцията”, чрез извършване на финансови инспекции по реда на Закона за държавната финансова инспекция, наричан по-нататък “закона”, и този правилник.

Чл. 2. (1) Държавната финансова инспекция обхваща бюджетната, финансово-стопанската и отчетната дейност на организациите и лицата по чл. 4 от закона.

(2) Дейността на лицата по чл. 4, т. 7 от закона подлежи на финансова инспекция само по отношение разходването на средствата, получени: 1. от държавния бюджет; 2. от общинските бюджети; 3. от извънбюджетни сметки или фондове; 4. по международни договори; 5. по програми и фондове на Европейския съюз, или

6. от държавни предприятия по чл. 62, ал. 3 от Търговския закон.

(3) Структурни единици (клонове, поделения, филиали и др.) на организации и лица по чл. 4 от закона могат да бъдат самостоятелен обект на финансова инспекция, когато водят собствена счетоводна отчетност и съставят оборотна ведомост.

Чл. 3. Финансова инспекция се извършва в случаите по чл. 5 от закона.

Чл. 4. Молбите, жалбите и сигналите по чл. 5, т. 1 от закона трябва да съдържат: 1. наименованието и седалището на организацията или на лицето по чл. 4 от закона, където са извършени нарушенията; 2. достатъчно конкретни данни за извършени нарушения на бюджетната, финансово-стопанската или отчетната дейност; 3. индивидуализиращи данни на подателя, както и качеството, в което твърдeните нарушения са му станали известни.

Чл. 5. (1) Постъпилите молби, жалби и сигнали по чл. 5, т. 1 от закона се разглеждат текущо за съответствие с изискванията на чл. 4 от постоянна комисия, която се определя ежегодно със заповед на директора на агенцията.

(2) След извършване на преценката за съответствие комисията по ал. 1 извършва анализ на постъпилите молби, жалби и сигнали въз основа на критериите: обществен интерес, длъжност на евентуалния нарушител и ефективност от възлагане на финансова инспекция.

(3) В случаите, когато молбата, жалбата или сигналът съдържат данни за административни нарушения, при преценката по ал. 2 се вземат предвид и преклузивните срокове за установяване на административни нарушения.

(4) Въз основа на анализа по ал. 2 се изготвя мотивирано предложение до директора на агенцията за възлагане на финансова инспекция или за отказ да бъде извършена.

(5) Въз основа на мотивираното предложение по ал. 4 директорът на агенцията взема решение и в случаите на възлагане на финансова инспекция издава заповед.

(6) В случаите на отказ подателят на молбата, жалбата или сигнала се уведомява писмено.

(7) Подателят на молбата, жалбата или сигнала се уведомява писмено за възлагането на финансова инспекция. Той може да се запознае с резултатите от извършената финансова инспекция по реда на Закона за достъп до обществена информация.

Чл. 6. (1) Информацията за проведените процедури за възлагане на обществени поръчки от Регистъра на обществените поръчки по чл. 5, т. 2 от закона подлежи на текущ анализ въз основа на следните критерии: обществен интерес, стойност, брой на възложените обществени поръчки за година от един възложител, вид на проведените процедури и рискови области и други.

(2) Комисията по чл. 5, ал. 1 извършва всяко тримесечие анализа по ал. 1 и докладва резултатите от него. Въз основа на резултатите от анализа се извършва финансова инспекция на проведени процедури за възлагане и изпълнение на обществени поръчки.

Чл. 7. Информацията за предоставени целеви субсидии по Закона за държавния бюджет на Република България за съответната година и постановления на Министерския съвет по чл. 5, т. 3 от закона се анализира периодично въз основа на критериите: стойност, обществен интерес, области с висок риск и други по реда на чл. 6, ал. 2.

Чл. 8. При възлагане на финансова инспекция от органите на прокуратурата по чл. 119, ал. 1, т. 3 от Закона за съдебната власт в постановлението за възлагане се конкретизира предметният обхват на финансовата инспекция, като се посочват точно въпросите, които следва да бъдат проверени.

Глава втора

ПРАВА И ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ОРГАНИТЕ НА АГЕНЦИЯТА ЗА ДЪРЖАВНА ФИНАНСОВА ИНСПЕКЦИЯ Чл. 9. Директорът на агенцията: 1. ръководи и контролира дейността на агенцията; 2. одобрява методически указания за извършването на инспекционната дейност; 3. издава заповеди за възлагане, спиране и възобновяване на финансови инспекции, както и заповеди за тяхното изменение и отмяна; 4. възлага със заповед извършването на насрещни проверки; 5. назначава комисията по чл. 5, ал. 1; 6. утвърждава списъка по чл. 23, ал. 3; 7. назначава вещи лица по чл. 10, ал. 2 от закона; 8. организира професионалната квалификация и обучение на служителите на агенцията съгласно чл. 8, ал. 1, т. 5 от закона; 9. осъществява взаимодействие и обменя информация с други държавни органи във връзка с инспекционната дейност; 10. представлява агенцията и организира международните й връзки.

Чл. 10. Директорът на агенцията сключва споразумения за сътрудничество със Сметната палата, Прокуратурата, Министерството на вътрешните работи, Комисията за защита на конкуренцията, Агенцията по обществени поръчки и други държавни органи във връзка с осъществяването на инспекционната дейност.

Чл. 11. Служителите от специализираната администрация на агенцията се застраховат със застраховки “Живот” и “Злополука” за сметка на бюджета на агенцията.

Чл. 12. При упражняване на правата по чл. 13 от закона финансовият инспектор: 1. осъществява дейността си в служебните помещения на организациите или на лицата по чл. 4 от закона; 2. при проверка на материалните активи установява фактическите наличности на каси, складове и други, за което съставя актове за наличност; актовете за наличност се съставят в присъствието на материалноотговорното лице и на представител на проверяваната организация или лице; ако материалноотговорното лице е възпрепятствано да присъства поради обективни причини - болест, задържане от органите на властта и други, наличността се установява в присъствието на посочен от него представител; когато материалноотговорното лице откаже да се яви, не посочи представител или посоченият представител не се яви в определен от финансовия инспектор срок, вместо него присъства представител на съответната община, кметство или на органите на Министерството на вътрешните работи; 3. може да използва за нуждите на финансовата инспекция инвентаризациите, извършени и осчетоводени в проверяваната организация или лице; 4. прекратява достъпа на материалноотговорните лица до проверяваните каси, складове и други чрез тяхното запечатване; запечатването и разпечатването се извършват в присъствието на представител на проверяваната организация или лице, за което се съставя протокол.

Чл. 13. При изпълнение на служебните си задължения финансовият инспектор е длъжен: 1. да извърши финансовата инспекция в съответствие със закона, този правилник и методическите указания, одобрени от директора на агенцията; 2. да провери служебно и лично цялата относима информация, необходима за установяване на всички факти и обстоятелства по задачите от заповедите за възлагане на финансова инспекция и насрещна проверка; 3. да отрази обективно и точно в доклада по чл. 16 резултатите от извършените фактически проверки, установените нарушения и вреди; 4. да прави пред директора на агенцията предложения за реализация на резултатите от финансовата инспекция, отразени в констатациите от доклада; 5. да не разгласява факти и обстоятелства, станали му известни при или по повод изпълнението на служебните му задължения, освен в случаите, предвидени със закон; 6. да декларира писмено наличието на обстоятелствата по чл. 14, ал. 2 от закона след връчване на заповедта за възлагане на финансова инспекция и да си направи отвод.

Глава трета

ИЗВЪРШВАНЕ НА ФИНАНСОВА ИНСПЕКЦИЯ Чл. 14. (1) Възлагането на финансова инспекция се извършва със заповед, издадена от директора на агенцията или от упълномощени от него длъжностни лица.

(2) Заповедта по ал. 1 съдържа: наименование и седалище на проверяваната организация или лице по чл. 4 от закона; имената и длъжността на финансовия инспектор; задачи на финансовата инспекция (предметен обхват); срок за извършване на инспекцията с посочени начална и крайна дата; длъжностното лице, което осъществява текущ контрол по време на инспекцията.

(3) В случаите, когато финансовата инспекция се възлага на екип от финансови инспектори, в заповедта по ал. 1 се определя и ръководител.

(4) Директорът на агенцията може да изменя и отменя заповедта по ал. 1, както и да разпорежда спиране и възобновяване на възложена финансова инспекция с отделни заповеди, за които се уведомява ръководителят на проверяваната организация или лице.

(5) Заповедите по ал. 1 и 4 не подлежат на обжалване.

Чл. 15. В рамките на срока на финансовата инспекция финансовият инспектор трябва: 1. да извърши всички фактически проверки в изпълнение на задачите по заповедта и да събере необходимите доказателства; 2. при наличието на съответните нормативни основания да състави актове за установяване на административни нарушения и актове за начет; 3. да изготви доклад за извършената финансова инспекция и да го регистрира в деловодството на агенцията по реда на чл. 20.

Чл. 16. (1) За резултатите от извършената финансова инспекция се изготвя доклад, който съдържа: 1. номер и дата на заповедта за възлагане; 2. име и длъжност на финансовия инспектор; 3. наименование на проверяваната организация или лице и други индивидуализиращи данни; 4. срок на извършване на финансовата инспекция с начална и крайна дата; 5. констатации от проверките, извършени в изпълнение на задачите от заповедите за възлагане на финансова инспекция и за насрещна проверка; 6. подпис на финансовия инспектор.

(2) Към доклада се прилагат заповедите по чл. 14, опис на доказателствата и събраните в подкрепа на констатациите доказателства.

Чл. 17. (1) Констатациите трябва да обхващат всички задачи, поставени в заповедта за възлагане, да отразяват обективно установените факти и обстоятелства, да съответстват на събраните доказателства и да бъдат ясни, точни и конкретни.

(2) Когато при финансова инспекция бъдат установени нарушения, в съответните констатации задължително се посочват нарушените разпоредби, отговорните лица, както и съставените актове за установяване на административни нарушения и актовете за начет или причините такива да не бъдат съставени.

Чл. 18. (1) Доказателствата към доклада трябва да бъдат достатъчни, относими и надеждни.

(2) Достатъчни са доказателствата, въз основа на които финансовият инспектор може да направи обективно заключение относно проверените факти и обстоятелства.

(3) Относими са доказателствата, които подкрепят установените факти, изложени в констатацията.

(4) Надеждни са доказателствата, които са безпристрастни. Надеждността зависи от характера на доказателството, от източника му и от метода, чрез който се събира.

Чл. 19. (1) Констатациите в доклада се доказват с таблици, съставени от финансовия инспектор, със справки, констативни протоколи, становища, заверени копия от документи, сведения, декларации, писмени обяснения, заключения на вещи лица и др.

(2) Не следва да бъдат документирани общоизвестни обстоятелства, както и факти, отразени в отчетите, балансите, счетоводните и други документи, които не подлежат на изменение.

(3) Всички събрани доказателства, относими към един факт, включително заключенията на вещите лица, се преценяват в тяхната съвкупност.

(4) Справките се изготвят от съответните длъжностни лица, подписват се от съставителя, от съставителя на годишния финансов отчет и от ръководителя на проверяваната организация или лице, адресират се до агенцията и се регистрират в изходящия дневник на проверяваната организация или лице.

Чл. 20. (1) Докладът за извършената финансова инспекция се съставя в два еднообразни екземпляра и се регистрира в деловодството на агенцията.

(2) Докладът се връчва на ръководителя на проверяваната организация или лице чрез нейното деловодство или чрез писмо с обратна разписка в 5-дневен срок от завеждането по ал. 1. Срокът за представяне на писмено становище по чл. 17, ал. 2 от закона започва да тече от датата на регистрацията в деловодството на проверяваната организация или лице, съответно от датата на получаването, отбелязана в обратната разписка.

(3) Когато докладът съдържа информация, класифицирана като държавна или служебна тайна по смисъла на Закона за защита на класифицираната информация, той се завежда в регистратурата за класифицирана информация на агенцията и в срока по ал. 2 се изпраща на ръководителя на проверяваната организация или лице по реда на Закона за защита на класифицираната информация. Срокът за представяне на писмено становище по чл. 17, ал. 2 от закона започва да тече от датата на получаване на доклада в регистратурата за класифицирана информация на проверяваната организация или лице.

(4) Копия от съответните констатации от доклада и от доказателствата към тях се връчват и на лицата, извършили описаните в констатациите нарушения. Връчването се извършва лично срещу разписка или чрез писмо с обратна разписка. В последния случай копията от констатациите и от доказателствата се считат за връчени и при върнати две обратни разписки с отбелязване “непотърсено”. Лицата могат да представят писмено становище по констатациите в 14-дневен срок от датата на разписката, съответно от датата на получаването, отбелязана в обратната разписка.

(5) Когато докладът съдържа информация, класифицирана като държавна или служебна тайна по смисъла на Закона за защита на класифицираната информация, съответните констатации и доказателствата към тях се предоставят за запознаване на засегнатите лица чрез регистратурата за класифицирана информация на агенцията. За целта на засегнатите лица се изпращат покани да се явят в агенцията. Запознаването се удостоверява с двустранно подписан протокол. При неявяване на засегнатите лица след две получени последователни покани лицата се считат за запознати.

Чл. 21. (1) След постъпване на писмените становища или след изтичането на сроковете по чл. 17, ал. 2 и 3 от закона финансовият инспектор, извършил финансовата инспекция, изготвя мотивирано писмено заключение в 7-дневен срок.

(2) В заключението финансовият инспектор се произнася по постъпилите становища, като излага мотивите си за приемането или отхвърлянето на съдържащите се в тях възражения и изразява окончателно становище по съставените констатации, като ги променя или потвърждава.

(3) Промени в констатациите на доклада се правят само въз основа на постъпили с писмените становища възражения, когато същите са обосновани и подкрепени с надлежни доказателства. В случай че не са постъпили писмени становища, със заключението се потвърждават констатациите в доклада.

(4) В заключението се разглеждат и вземат предвид само становищата, постъпили в определения срок.

(5) Заключението се предоставя на лицата, на които е връчен докладът или констатациите от него, в 7-дневен срок от изготвянето му по реда на чл. 20, с което то става неразделна част от доклада.

Чл. 22. Докладът, получените становища и заключението се представят в срока по чл. 17, ал. 5 от закона на директора на агенцията с предложения за реализация и предприемане на последващи мерки.

Чл. 23. (1) Финансовият инспектор може да предложи мотивирано на директора на агенцията да назначи вещи лица във връзка с извършвана финансова инспекция.

(2) Вещи лица се назначават, когато са нужни специални знания и умения за изясняване на факти и обстоятелства от съществено значение за финансовата инспекция.

(3) За вещи лица могат да бъдат назначавани само специалисти с висше образование и практически опит в съответната област, вписани в списъка на вещите лица, утвърден от директора на агенцията.

(4) С назначеното вещо лице се сключва договор, в който се определят задачите, срокът за изготвяне на заключение и размерът на възнаграждението. Размерът на възнаграждението зависи от сложността на задачата и времето, необходимо за нейното изпълнение. Възнаграждението на назначените вещи лица се изплаща от бюджета на агенцията.

(5) В договора задължително се включва клауза за неразгласяване и непредставяне на информация, станала известна на вещото лице във връзка с възложената му работа.

(6) При сключване на договора вещото лице представя декларация за обстоятелствата по чл. 14, ал. 2 от закона.

(7) Заключението на вещото лице се изготвя в писмена форма и се прилага към доклада по чл. 16.

Чл. 24. (1) Във връзка с извършвана финансова инспекция финансовите инспектори имат право да извършват насрещна проверка на юридически лица и на еднолични търговци извън проверяваната организация или лице.

(2) Насрещна проверка се извършва въз основа на заповед, издадена от директора на агенцията, която съдържа: наименование на лицето, обект на насрещната проверка, имената и длъжността на финансовия инспектор, задачи на насрещната проверка във връзка с финансовата инспекция, срок за извършване и длъжностното лице, което осъществява текущ контрол.

(3) При извършване на насрещна проверка финансовият инспектор се легитимира със заповедта по ал. 2 и със служебна карта.

(4) Резултатите от насрещната проверка се отразяват в доклада от финансовата инспекция, като събраните при насрещната проверка доказателства се прилагат към доклада.

Глава четвърта

ПОСЛЕДВАЩИ МЕРКИ Чл. 25. (1) Директорът на агенцията дава писмени указания на ръководителя на проверяваната организация или лице за преустановяване извършването на нарушения и/или за отстраняване на вредните последици от тях.

(2) Ръководителите по ал. 1 са длъжни в срок два месеца от даване на указанията да уведомят писмено директора на агенцията за действията, предприети по изпълнението на указанията. Срокът започва да тече от деня, в който писмените указания са получени в проверяваната организация или лице.

Чл. 26. Директорът на агенцията може да прави предложения пред компетентните органи за: 1. спиране на действия, които водят до извършване на нарушения или до причиняване на вреди на проверяваните организации и лица; 2. отмяна на незаконни актове на ръководители на проверяваните организации и лица; 3. търсене на имуществена и/или дисциплинарна отговорност по съответния ред.

Чл. 27. Директорът на агенцията може да предлага на министъра на финансите да преустанови трансфера на определените със закона за държавния бюджет на Република България за съответната година субсидии или да блокира сметките на бюджетни организации до отстраняване на нарушенията, установени при извършена финансова инспекция.

Чл. 28. При наличие на данни за извършени престъпления директорът на агенцията изпраща на органите на прокуратурата заверено копие от доклада по чл. 16 заедно с доказателствата към него, писмените становища и заключението.

Чл. 29. Когато в доклада по чл. 16 се съдържат констатации за нарушения и пропуски от компетентността на друг държавен орган, директорът на агенцията му изпраща заверено копие от съответните констатации и заключението.

Чл. 30. Директорът на агенцията уведомява горестоящата организация за резултатите от извършена финансова инспекция на организациите по чл. 4, т. 1 от закона при констатирани нарушения.

Чл. 31. Директорът на агенцията уведомява съответния общински съвет за резултатите от извършена финансова инспекция на общини и на разпоредители със средства от общинските бюджети при констатирани нарушения.

Чл. 32. Директорът на агенцията уведомява органа, упражняващ правата на собственост на държавата или общините в проверяваното лице, за резултатите от извършена финансова инспекция на лицата по чл. 4, т. 2 и 3 от закона при констатирани нарушения.

Чл. 33. Директорът на агенцията уведомява ръководителя на юридическото лице, което притежава блокираща квота в капитала на търговски дружества по чл. 4, т. 4 от закона, при констатирани нарушения.

Чл. 34. За резултатите от извършена финансова инспекция на структурни единици по чл. 2, ал. 3 при констатирани нарушения директорът на агенцията уведомява ръководителя на организацията или лицето, в чиято структура е съответната единица.

Чл. 35. За резултатите от извършена финансова инспекция на лица, финансирани от републиканския бюджет, общинските бюджети, извънбюджетни сметки или фондове, по международни договори или програми на Европейския съюз, както и от държавните предприятия по чл. 62, ал. 3 от Търговския закон, при констатирани нарушения информация се изпраща и до финансиращия орган.

Чл. 36. Уведомяването по чл. 30 - 35 се извършва чрез изпращане на заверено копие на констатациите от доклада, заключението, както и на писмените указания по чл. 25 и предложенията по чл. 26 - 28.

Глава пета

ИМУЩЕСТВЕНА ОТГОВОРНОСТ Чл. 37. През периода на извършване на финансова инспекция при наличието на предпоставките по чл. 21, ал. 1 от закона финансовият инспектор образува начетно производство, като съставя акт за начет.

Чл. 38. Към имуществена отговорност могат да бъдат привличани лицата, които: 1. получават, събират, съхраняват, разходват или отчитат имуществото на проверявания обект, независимо от това, дали заемат отчетническа длъжност; 2. упражняват предварителен или текущ контрол върху дейността на лицата по т. 1 (главни счетоводители, счетоводители, членове на инвентаризационни комисии и други); 3. упражняват контрол върху бюджетната, финансово-стопанската и отчетната дейност на проверяваната организация или лице; 4. управляват или се разпореждат с имуществото на проверяваната организация или лице, в които работят по трудово или по служебно правоотношение или по граждански договор; 5. в резултат на действието на причинителя на вредата са получили нещо без правно основание или чрез дарение.

Чл. 39. (1) Причинителят на вредата носи имуществена отговорност само за реално причинените вреди, но не и за пропуснатите ползи.

(2) При определяне размера на вредата пазарната цена се установява по данни на Националния статистически институт, а ако няма такива - чрез вещи лица.

Чл. 40. (1) Когато вредата е причинена от няколко лица, те отговарят солидарно, освен в случаите на бригадна имуществена отговорност по чл. 209 от Кодекса на труда.

(2) Солидарна е отговорността на предаващия и на приемащия материални активи, когато се установят липси, а отчетническите им дейности не могат да се разграничат. Предаващият се освобождава от отговорност, ако е бил възпрепятстван да предаде с акт поради болест или задържане от компетентните органи и приемащият не е приел наличните парични средства и други активи с акт, съставен от комисия. В този случай отговорност носи само приемащото лице.

(3) Когато полученото е възнаграждение или обезщетение по трудово или по служебно правоотношение, получателите не дължат връщането му, ако са били добросъвестни. Добросъвестността се предполага до доказване на противното.

Чл. 41. В случаите по чл. 28 - 30 от закона длъжностните лица не носят имуществена отговорност.

Чл. 42. (1) При наличие на условията по чл. 30 от закона компенсацията може да обхване липси и излишъци, установени в различни периоди и при различни отчетници.

(2) Компенсация между липси и излишъци може да се извърши само ако след анализ се установи, че са допуснати грешки в заприходяването, разходването или осчетоводяването на стоково-материалните ценности, довели до различията между счетоводната и фактическата наличност в складове, магазини и други, които различия не могат да се отстранят със счетоводни записвания.

(3) Обикновеното наличие на липси и излишъци не е основание да се извърши прихващане между тях, ако не се установи причинно-следствена зависимост. Счита се, че има причинно-следствена зависимост между липси и излишъци, когато липсата не може да се причини по друг начин, а е неизбежна последица от излишъка.

(4) Установяването на причинно-следствената зависимост между липсите и излишъците с оглед допустимост на компенсирането им е задължение на финансовия инспектор, който извършва тази компенсация. Когато материалноотговорното лице иска прихващане на липси с излишъци, то е длъжно да представи убедителни доказателства за наличието на такава причинно-следствена зависимост.

(5) Компенсирането се извършва по количество и конкретно за всеки вид материални активи. Ако след компенсацията на липси и излишъци по количества се явят стойностни разлики от цената, с тях се постъпва по общия ред - некомпенсираните липси остават за сметка на материалноотговорното лице, а некомпенсираните излишъци остават в полза на проверяваната организация или лице.

(6) Когато при финансова инспекция се установят условия за компенсации между липси и излишъци и признаване на фири, най-напред се извършва компенсация с цел да се установи действителният размер на липсите, а след това се признават фирите.

(7) При стойностно отчитане на материални активи при наличие на първичните документи по прихода и разхода им финансовият инспектор може да извърши количествен анализ на движението на тези активи. За установените при анализа количествени липси и излишъци се допускат компенсации и признаване на фири, ако са налице условията по ал. 1 - 6 и по чл. 30 от закона. С резултата от количествения анализ се коригира резултатът от стойностното отчитане.

Чл. 43. (1) В акта за начет се отразяват фактите за виновно причинените вреди и предпоставките, обуславящи възникването на имуществена отговорност.

(2) Актът за начет съдържа: 1. данни за проверяваната организация или лице - наименование, седалище, БУЛСТАТ, лицата, които го представляват; 2. данни относно извършената финансова инспекция - дата и място на съставянето на акта, имената и длъжността на финансовия инспектор, съставител на акта, проверявания период; 3. данни за лицата, причинили вредите: трите имена, единен граждански номер, месторождение, местожителство и адрес, данни от личната карта, длъжност, номерата и датите на заповедите (договорите) за назначаване и освобождаване от длъжност; 4. констатации за противоправните действия или бездействия на виновните лица, причинили вредата, причините за това, нарушените законови разпоредби, причинната връзка, размера на вредата, определен в левове или във валута, и равносметка на касата или склада; 5. подпис на финансовия инспектор, съставител на акта.

(3) В акта за начет задължително се начисляват лихвите до деня на съставянето на акта в съответствие с чл. 26 от закона.

Чл. 44. (1) Констатациите по акта за начет следва да бъдат документирани със справки, таблици, съставени от финансовия инспектор, констативни протоколи, обясненията на задължените лица, заверени преписи или заверени копия от документи, заключения на вещи лица и др.

(2) Не следва да бъдат документирани общоизвестни обстоятелства, както и факти, отразени в отчетите, балансите, счетоводните документи и др., които не подлежат на изменение.

(3) Към акта за начет при нужда се прилагат данни за движението на стоково-материалните и паричните ценности, таблици за фири и за извършени компенсации и др.

(4) Фактическите констатации в акта за начет се считат за истински до доказване на противното.

Чл. 45. (1) Актът за начет се съставя в четири еднообразни екземпляра - по един за съда, за проверяваната организация или лице, за агенцията и за начетеното лице. Когато актът за начет е съставен срещу управител или член на колективен орган на управление и контрол на юридическо лице по чл. 4, т. 2 - 3 от закона, той се съставя в пет еднообразни екземпляра, като един екземпляр се изпраща и на органа, упражняващ правата на собственост на държавата или общината.

(2) Актът за начет се завежда в деловодството на агенцията, а в 5-дневен срок се завежда в деловодството на проверяваната организация или лице или се изпраща с писмо с обратна разписка.

(3) За ден на съставянето на акта за начет се счита денят, в който актът е заведен в деловодството на агенцията.

(4) Когато при финансовата инспекция се установят вреди по вина на материалноотговорните лица и те се възстановят, финансовият инспектор съставя само равносметка на приходите и разходите, която се прилага към доклада.

Чл. 46. (1) Актът за начет се връчва от финансовия инспектор лично на виновното лице, за което се подписва двустранен протокол. В протокола се посочва определеният от финансовия инспектор срок, в който лицето може да подаде писмените си възражения по акта за начет. Отказът на лицето да подпише протокола се удостоверява с подписа на свидетел.

(2) Когато начетеното лице е напуснало проверяваната организация или лице, му се изпраща покана да се яви в агенцията за връчване на акта.

(3) Когато актът за начет съдържа информация, класифицирана като държавна или служебна тайна по смисъла на Закона за защита на класифицираната информация, той се предоставя за запознаване на начетеното лице чрез регистратурата за класифицирана информация на агенцията. За целта на начетеното лице се изпраща покана да се яви в агенцията. Запознаването се удостоверява с двустранно подписан протокол.

(4) При неявяване на лицето след две получени последователни покани по ал. 2 или 3 актът се счита за връчен.

Чл. 47. (1) По съставените актове за начет начетените лица могат да направят писмени възражения в срок, определен от финансовия инспектор, който не може да бъде по-кратък от 14 дни след връчване на акта.

(2) Финансовият инспектор се произнася по възраженията с мотивирано писмено заключение в 14-дневен срок след получаването на възраженията.

(3) Финансовият инспектор съставя заключение по акта за начет и когато не са постъпили обяснения в определения срок.

(4) Заключението се предоставя на проверяваната организация и на начетеното лице веднага след съставянето му по реда, предвиден за акта за начет.

Чл. 48. Когато финансовият инспектор е освободен от длъжност или по други причини не може да състави заключението, директорът на агенцията възлага изготвянето му на друг финансов инспектор.

Чл. 49. (1) Актът за начет, доказателствата към него, възраженията и заключението се предоставят на комисия, съставена от директорите на специализираните дирекции в агенцията, за проверка по чл. 22, ал. 5 от закона.

(2) Представените възражения и доказателствата към тях променят по същество констатациите в акта за начет, когато поне една от предпоставките за имуществена отговорност по чл. 21, ал. 1 от закона не е подкрепена от събраните доказателства.

(3) В случаите по ал. 2 се изготвя мотивирано предложение за прекратяване на производството по акта за начет до директора на агенцията.

(4) Въз основа на предложението по ал. 3 директорът на агенцията прекратява с резолюция образуваното производство или изпраща акта за начет в съда.

(5) Когато начетното производство е прекратено с резолюция по ал. 4, проверената организация и начетеното лице се уведомяват писмено.

(6) Образуваното по акта за начет производство се прекратява и в случаите, когато виновното лице почине преди внасянето на акта за начет в съда.

Чл. 50. Съставеният акт за начет и констатациите в него са основание за счетоводно отразяване на задължението на начетеното лице по установения със Закона за счетоводството и приложимите счетоводни стандарти начин и ред.

Чл. 51. Актът за начет с копие за ответника се изпраща на съответния съд с писмо, в което се посочват: 1. съдът, до който се изпраща; 2. името и адресът на ищеца - увредената организация или лице; 3. името, адресът и единният граждански номер на ответника - начетеното лице; 4. размерът на задължението - главница и лихва; 5. доказателства.

Чл. 52. Разпоредбите на тази глава се прилагат и от звената по чл. 31 от закона.

Глава шеста

АДМИНИСТРАТИВНОНАКАЗАТЕЛНА ОТГОВОРНОСТ Чл. 53. Към административнонаказателна отговорност по закона се привличат и лица, които работят по граждански договори за управление и контрол.

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ § 1. Правилникът се приема на основание § 30 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за държавната финансова инспекция. § 2. Изпълнението на правилника се възлага на министъра на финансите и на директора на Агенцията за държавна финансова инспекция.