Закон за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс

УКАЗ № 337

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в „Държавен вестник“ Законът за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс, приет от ХLI Народно събрание на 7 декември 2010 г.

Издаден в София на 14 декември 2010 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието:Маргарита Попова

ЗАКОН за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс (обн., ДВ, бр. 59 от 2007 г.; изм., бр. 50 от 2008 г.; Решение № 3 на Конституционния съд от 2008 г. – бр. 63 от 2008 г.; изм., бр. 69 от 2008 г., бр. 12, 19, 32 и 42 от 2009 г.; Решение № 4 на Конституционния съд от 2009 г. – бр. 47 от 2009 г.; изм., бр. 82 от 2009 г. и бр. 13 от 2010 г.) § 1. В чл. 48 се правят следните изменения: 1. В ал. 1, изречение първо думата „връчването“ се заменя със „съобщението до него за заведеното дело“ и думите „направена най-малко един месец преди заседанието“ се заличават.

2. В ал. 2 след думата „съда“ се поставя запетая и думите „при разглеждане на делото“ се заменят със „за да получи преписи от исковата молба и приложенията“. § 2. В чл. 80 в изречение второ думата „обжалва“ се заменя с „иска изменение на“. § 3. В чл. 133 запетаята след думата „документ“ и думите „не посочи доказателства, не представи писмени доказателства“ се заличават. § 4. В чл. 146, ал. 3 се създава изречение второ: „Ако в изпълнение на предоставената им възможност страните не направят доказателствени искания, те губят възможността да направят това по-късно, освен в случаите по чл. 147.“ § 5. В чл. 274 ал. 4 се изменя така: „(4) Не подлежат на обжалване определенията по дела, решенията по които не подлежат на касационно обжалване.“ § 6. В чл. 280 ал. 2 се изменя така: „(2) Не подлежат на касационно обжалване решенията по въззивни дела с цена на иска до 5000 лв. – за граждански дела, и до 10 000 лв. – за търговски дела.“ § 7. В чл. 310 се правят следните изменения и допълнения: 1. Досегашният текст става ал. 1 и в нея т. 5 се отменя.

2. Създават се ал. 2 и 3: „(2) При обективно съединяване на иск, предвиден в ал. 1, с иск, който подлежи на разглеждане по общия исков ред, не се допуска бързо производство.

(3) При съединяване в една искова молба на иск от посочените в ал. 1 с иск, който подлежи на разглеждане по общия ред, бързо производство не се допуска.“ § 8. В чл. 390, ал. 4, в изречение второ думата „обезпечение“ се заменя с „гаранция“. § 9. В чл. 396, ал. 2 се създават изречения второ и трето: „При обжалване на определение, с което е отказано обезпечение на иска, препис от частната жалба на молителя не се връчва на ответника. В случай че въззивният съд допусне обезпечението, определението му подлежи на обжалване с частна жалба пред Върховния касационен съд, ако са налице предпоставките на чл. 280, ал. 1. “ § 10. В чл. 413, ал. 2 накрая се поставя запетая и се добавя „от която не се представя препис за връчване“. § 11. В чл. 418, ал. 4 думите „с частна жалба“ се заменят с „от молителя“ и накрая се добавя „с частна жалба, от която не се представя препис за връчване“. § 12. В чл. 431 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 2 се изменя така: „(2) Държавните учреждения, общините, организациите и гражданите са длъжни да оказват съдействие на съдебния изпълнител. При поискване полицейските органи са длъжни да окажат съдействие на съдебния изпълнител при възпрепятстване на изпълнението на неговите функции.“

2. Създава се нова ал. 4: „(4) За информацията по ал. 3, необходима за съответното изпълнително производство, както и за вписване на обезпечителни мерки по него се дължи съответната такса. Таксата се заплаща от взискателя и е за сметка на длъжника.“

3. Досегашните ал. 4 и 5 стават съответно ал. 5 и 6. § 13. В чл. 432 се правят следните изменения и допълнения: 1. В т. 5 думите „чл. 624, ал. 3“ се заменят с „чл. 624, ал. 4“.

2. Създава се нова т. 6: „6. в случаите по чл. 627б, ал. 2;“.

3. Досегашната т. 6 става т. 7.

§ 14. В чл. 435, ал. 2 накрая се поставя запетая и се добавя „както и постановлението за разноските“. § 15. В чл. 441 думите „на длъжника“ се заличават. § 16. В чл. 493 т. 2 се изменя така: „2. съдебният изпълнител обявява за купувач на имота наддавача, който е предложил следващата най-висока цена; ако този наддавач не внесе предложената от него цена в едноседмичен срок от обявяването му за купувач, съдебният изпълнител обявява за купувач наддавача, направил следващото по ред наддавателно предложение и постъпва така до изчерпване на всички наддавачи, предложили цена, равна на началната; наддавачът, който е бил обявен за купувач, но не внесе в срок предложената цена, отговаря по т. 1; след плащане на цената от наддавач, обявен за купувач, внесеният задатък се връща на наддавачите, които не са били обявени за купувачи.“ § 17. В чл. 495, изречение второ думата „прилага“ се заменя с „прилагат съответно чл. 493, т. 2 и“. § 18. В глава петдесет и седма наименованието на раздел I се изменя така: „Удостоверения, издавани въз основа на български съдебни актове“. § 19. В глава петдесет и седма, в наименованието на раздел II след думата „актове“ се поставя запетая и се добавя „постановени в други държави – членки на Европейския съюз“. § 20. В чл. 623, ал. 3, изречение първо думите „срока за обжалването му от длъжника“ се заменят с „приложимия срок за обжалване по чл. 43, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела“. § 21. Създава се глава петдесет и осма „а“ с чл. 627а – 627в: „Глава петдесет и осма „а“

ПРИЗНАВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪДЕБНИ РЕШЕНИЯ ВЪЗ ОСНОВА НА РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 4/2009 НА СЪВЕТА ОТ 18 ДЕКЕМВРИ 2008 г. ОТНОСНО КОМПЕТЕНТНОСТТА, ПРИЛОЖИМОТО ПРАВО, ПРИЗНАВАНЕТО И ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА СЪДЕБНИ РЕШЕНИЯ И СЪТРУДНИЧЕСТВОТО ПО ВЪПРОСИ, СВЪРЗАНИ СЪС ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ИЗДРЪЖКА (ОВ, L 7/1 ОТ 10 ЯНУАРИ 2009 г.), НАРИЧАН ПО-НАТАТЪК „РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 4/2009“

Отмяна на решение, постановено в държава членка, която е обвързана от Хагския протокол от 2007 г.

Чл. 627а. Заинтересованата страна може да подаде до Върховния касационен съд молба за отмяна на решението въз основа на чл. 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 4/2009.

Изпълнение на решение, постановено в държава членка, която е обвързана от Хагския протокол от 2007 г.

Чл. 627б. (1) Молбата за издаване на изпълнителен лист въз основа на документите по чл. 20 от Регламент (ЕО) № 4/2009 се подава пред окръжния съд по постоянния адрес на длъжника или по местоизпълнението.

(2) Отказ или спиране на изпълнението по смисъла на чл. 21 от Регламент (ЕО) № 4/2009 се постановява от окръжния съд.

Допускане изпълнението на решения, постановени в държава членка, която не е обвързана от Хагския протокол от 2007 г.

Чл. 627в. (1) Молбата за допускане изпълнението на съдебно решение или на друг акт, постановен в държава – членка на Европейския съюз, която не е обвързана от Хагския протокол от 2007 г., се подава до окръжния съд по постоянния адрес на длъжника или по местоизпълнението. Препис от молбата за връчване на длъжника не се представя.

(2) Съдът разглежда молбата по ал. 1 в закрито заседание.

(3) В разпореждането, с което се уважава молбата, съдът определя приложимия срок за обжалване по чл. 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 4/2009. Не се допуска предварително изпълнение на разпореждането, с което се уважава молбата.

(4) В разпореждането, с което се уважава молбата, съдът се произнася и по исканите привременни и обезпечителни мерки.

(5) Разпореждането по допускането има значението на решение, постановено в исков процес.

(6) Разпореждането подлежи на въззивно обжалване пред Софийския апелативен съд при условията и по реда на чл. 32 от Регламент (ЕО) № 4/2009. Решението на Софийския апелативен съд подлежи на касационно обжалване пред Върховния касационен съд.“

Преходни и заключителни разпоредби § 22. В Закона за собствеността (обн., Изв., бр. 92 от 1951 г.; изм., бр. 12 от 1958 г., бр. 90 от 1960 г., ДВ, бр. 99 от 1963 г., бр. 26 и 27 от 1973 г., бр. 54 и 87 от 1974 г., бр. 55 от 1978 г., бр. 36 от 1979 г., бр. 19 от 1985 г., бр. 14 и 91 от 1988 г., бр. 38 от 1989 г., бр. 31 от 1990 г., бр. 77 от 1991 г., бр. 33 от 1996 г., бр. 100 от 1997 г., бр. 90 от 1999 г., бр. 34 и 59 от 2000 г., бр. 32 от 2005 г., бр. 46 и 105 от 2006 г., бр. 24, 59 и 113 от 2007 г., бр. 54 и 109 от 2008 г. и бр. 6 от 2009 г.) в чл. 112 се създава буква „к“: ,,к) молбите за отмяна на съдебни решения, подлежащи на вписване.“ § 23. В Семейния кодекс (обн., ДВ, бр. 47 от 2009 г.; изм., бр. 74 и 82 от 2009 г.) се създава чл. 127а: „Спор при разногласие между родители за пътуване на дете в чужбина Чл. 127а. (1) Въпросите, свързани с пътуване на дете в чужбина и издаването на необходимите лични документи за това, се решават по общо съгласие на родителите.

(2) Когато родителите не постигнат съгласие по ал. 1, спорът между тях се решава от районния съд по настоящия адрес на детето.

(3) Производството започва по молба на единия от родителите. Съдът изслушва другия родител, освен ако не се яви без уважителни причини. Съдът може и по своя инициатива да събира доказателства.

(4) Съдът може да допусне предварително изпълнение на постановеното решение.“ § 24. В Закона за българските лични документи (обн., ДВ, бр. 93 от 1998 г.; изм., бр. 53, 67, 70 и 113 от 1999 г., бр. 108 от 2000 г., бр. 42 от 2001 г., бр. 45 и 54 от 2002 г., бр. 29 и 63 от 2003 г., бр. 96, 103 и 111 от 2004 г., бр. 43, 71, 86, 88 и 105 от 2005 г., бр. 30, 82 и 105 от 2006 г., бр. 29, 46 и 52 от 2007 г., бр. 66, 88 и 110 от 2008 г., бр. 35, 47, 82 и 102 от 2009 г. и бр. 26 от 2010 г.) в чл. 76, т. 9 думите „ чл. 123, ал. 2“ се заменят с „чл. 127а“. § 25. Висящите производства се разглеждат по досегашния ред. § 26. Този закон влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“ с изключение на § 12, който влиза в сила от 1 януари 2011 г., и § 13, т. 2 и § 21, които влизат в сила от 18 юни 2011 г.

Законът е приет от 41-ото Народно събрание на 7 декември 2010 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

Председател на Народното събрание: Цецка Цачева