Споразумение между правителството на Република България и правителството на Италианската република за взаимна защита на обменяната класифицирана информация

ДЪРЖАВНА КОМИСИЯ ПО СИГУРНОСТТА НА ИНФОРМАЦИЯТА

СПОРАЗУМЕНИЕ между правителството на Република България и правителството на Италианската република за взаимна защита на обменяната класифицирана информация

(Утвърдено с Решение № 887 от 18 ноември 2005 г. на Министерския съвет. В сила за Република България от 1 юли 2006 г.)

Правителството на Република България и правителството на Италианската република, наричани по-нататък “договарящи страни”, с цел да гарантират защитата на класифицираната информация, обменяна директно или чрез други държавни органи или публичноправни и частноправни юридически лица, които работят с класифицирана информация на другата договаряща страна и в рамките на дейности, които попадат под отговорността на компетентните органи по сигурността на държавите на договарящите страни, се договориха за следното: Член 1

Приложимост

1. Това споразумение се прилага за всяка дейност, включваща в съответствие с националното законодателство обмен на класифицирана информация между договарящите страни чрез компетентните органи по сигурността или чрез други държавни органи или публичноправни и частноправни юридически лица.

2. Това споразумение не засяга задълженията на двете договарящи страни, които произтичат от други международни споразумения, и не следва да се използва срещу интересите, сигурността и териториалната цялост на други държави.

Член 2

Определения

За целите на това споразумение: а. “Класифицирана информация” означава всяка информация независимо от формата, естеството или начина й на пренасяне, създадена или в процес на създаване, на която е определено ниво на класификация за сигурност и която в интерес на националната сигурност и в съответствие с националното законодателство изисква защита срещу нерегламентирано разкриване или унищожаване, или загуба. б. “Класифициран документ” означава всеки вид запис, съдържащ класифицирана информация, независимо от неговата форма или физически характеристики, включително, без ограничение, ръчно или машинно написан материал, карти и ленти за обработка на данни, карти, таблици, снимки, картини, рисунки, гравюри, скици, работни бележки и чернови, копия под индиго и мастилени ленти или възпроизвеждане чрез каквито и да е средства или процеси на звук, глас, магнитни записи или електронни записи или оптични или видеозаписи в каквато и да е форма, както и оборудване за автоматизирана обработка на данни с постоянен носител на информация или с преносим носител на информация. в. “Класифициран материал” означава всеки предмет или елемент от механизъм, прототип, оборудване, оръжие и т.н., механично или ръчно изработени, произведени или в процес на производство, на които е определено ниво на класификация за сигурност. г. “Гриф за сигурност” означава отбелязване, указващо нивото на защита на класифицираната информация в съответствие с националните законодателства на договарящите страни. д. “Ниво на класификация за сигурност” означава категория съгласно националното законодателство, която характеризира значимостта на класифицираната информация, нивото на ограничаване на достъпа до нея и нивото на защитата й от договарящите страни, а също така категорията, въз основа на която се маркира съответната информация. е. “Изпълнител или подизпълнител” означава физическо или юридическо лице, което има правоспособност да сключва договори и/или е страна по класифициран договор. ж. “Класифициран договор” означава споразумение между изпълнители/подизпълнители, създаващо и определящо права и задължения между тях и което съдържа или предполага достъп до класифицирана информация. з. “Нарушаване на мерките за сигурност” означава действие или бездействие, противоречащо на националното законодателство, водещо до или даващо възможност за нерегламентирано разкриване или унищожаване или изгубване на класифицирана информация. и. “Нерегламентирано разкриване” означава факта, че класифицирана информация, изцяло или частично, е предоставена на физически или юридически лица без съответно разрешение за достъп/удостоверение за сигурност или на държави, на които не е предоставен такъв достъп на базата на споразумение между договарящите страни или съществува риск за такова предоставяне. й. “Разрешение за достъп” означава положително решение на компетентен орган, произтичащо от процедура по проучване, което установява лоялността и надеждността на физическо лице и потвърждава съответствието с други изисквания, установени в националното законодателство. к. “Удостоверение за сигурност” означава положително решение на компетентен орган, което установява способността на юридическо лице да съхранява и защитава класифицирана информация по подходящ начин и потвърждава съответствието с други изисквания, установени в националното законодателство. л. “Необходимост да се знае” означава принцип, в съответствие с който на едно лице може да се предостави достъп до класифицирана информация само във връзка с негови служебни задължения или задачи. м. “Компетентен орган по сигурността” означава органа, който в съответствие с националното законодателство отговаря за защитата на класифицираната информация, упражнява общ контрол в тази сфера, както и провежда изпълнението на това споразумение. Тези органи са посочени в чл. 7 от това споразумение. н. “Трета страна” означава международна организация или държава, която не е страна по това споразумение.

Член 3

Мерки за защита на класифицираната информация

1. В съответствие с националните си законодателства договарящите страни предприемат подходящи мерки за защита на класифицирана информация, която се предава, получава, създава или разработва съгласно разпоредбите на това споразумение. Договарящите страни осигуряват на цялата обменяна, получавана, създавана или разработвана класифицирана информация същата степен на защита на сигурността, каквато е осигурена за тяхната собствена класифицирана информация със съответно ниво на класификация за сигурност, както е определено в чл. 4 от това споразумение.

2. Договарящата страна получател и държавните органи или публичноправни и частноправни юридически лица на нейната държава не могат да използват по-ниско ниво на класификация за сигурност за получаваната класифицирана информация, нито да премахват нивото на класификация за сигурност на тази информация без предварително писмено съгласие на компетентния орган по сигурността на държавата на договарящата страна източник. Компетентният орган по сигурността на договарящата страна източник информира компетентния орган по сигурността на договарящата страна получател за всякакви промени в нивата на класификация за сигурност.

3. Документи, маркирани с гриф за сигурност СТРОГО СЕКРЕТНО/SEGRETISSIMO, се превеждат и копират само с писмено разрешение на компетентния орган по сигурността на договарящата страна източник.

4. Класифицирана информация или материал се унищожават по такъв начин, че да бъде ефикасно предотвратено всяко възстановяване на класифицирана информация изцяло или частично. Класифицирана информация или материал, маркирани с гриф за сигурност СТРОГО СЕКРЕТНО/SEGRETISSIMO, не се унищожават. Те се връщат на компетентния орган по сигурността на договарящата страна източник.

5. В случаи на непосредствена опасност класифицираната информация, когато не може да бъде защитена, може да бъде унищожена без предварително одобрение от компетентния орган по сигурността на договарящата страна източник. Събитието незабавно се съобщава на компетентния орган по сигурността на договарящата страна източник.

6. Достъп до обекти и съоръжения, където се изпълняват дейности, свързани с класифицирана информация, или където се съхранява класифицирана информация, се ограничава до лица, които притежават разрешение за достъп и отговарят на принципа “Необходимост да се знае”.

7. Никоя от договарящите страни не може да предоставя получена класифицирана информация на трета страна без предварително одобрение от компетентния орган по сигурността на договарящата страна източник.

Никоя от договарящите страни не може да се позовава на това споразумение, за да се сдобие с класифицирана информация, която другата договаряща страна е получила от трета страна.

8. Всяка договаряща страна следи за съблюдаването на националното законодателство от юридическите лица, които съхраняват, разработват, създават и/или използват класифицирана информация на другата договаряща страна, посредством взаимни посещения за преглед.

Член 4

Нива на класификация за сигурност

1. Нивата на класификация за сигурност, приложими по отношение на информация, обменяна в рамките на това споразумение, са: а. за Република България: ЗА СЛУЖЕБНО ПОЛЗВАНЕ, ПОВЕРИТЕЛНО, СЕКРЕТНО и СТРОГО СЕКРЕТНО; б. за Италианската република: RISERVATO, RISERVATISSIMO, SEGRETO и SEGRETISSIMO.

2. Договарящите страни определят, че еквивалентността на нивата на класификация за сигурност е следната: За Република За Италианската

България република

СТРОГО СЕКРЕТНО SEGRETISSIMO

СЕКРЕТНО SEGRETO

ПОВЕРИТЕЛНО RISERVATISSIMO

ЗА СЛУЖЕБНО

ПОЛЗВАНЕ RISERVATO

Член 5

Разрешения за достъп/удостоверения за сигурност

1. Всяка договаряща страна гарантира, че всяко лице, което в резултат на служебните си задължения или задачи има необходимост от достъп до информация, класифицирана като ПОВЕРИТЕЛНО/RISERVATISSIMO или по-високо, притежава валидно и съответно разрешение за достъп, издадено от компетентен орган в съответствие с националното законодателство.

2. Процедурите по проучване, свързани със и предшестващи издаването на разрешение за достъп на лице, на базата на което то може да получи достъп до класифицирана информация без риск за сигурността, установяват неговата лоялност и надеждност и потвърждават, че то отговаря на условията, установени в националното законодателство.

3. При поискване компетентните органи по сигурността на договарящите страни, като се съобразяват с националното си законодателство, си сътрудничат в процедурите по проучване, свързани със и предшестващи издаването на разрешение за достъп и удостоверение за сигурност.

4. Договарящите страни взаимно си признават разрешенията за достъп и удостоверенията за сигурност, издадени в съответствие с тяхното национално законодателство.

5. Компетентните органи по сигурността взаимно се уведомяват за промени в нивото на класификация за сигурност, до което дават достъп разрешенията за достъп или удостоверенията за сигурност, издадени на физически или юридически лица, които извършват дейности в съответствие с разпоредбите на това споразумение.

Член 6

Предоставяне на класифицирана информация

1. Предоставянето на класифицирана информация на трета страна може да стане само след писмено съгласие на компетентния орган по сигурността на договарящата страна източник, който може да наложи бъдещи ограничения на предоставянето.

2. Всяка договаряща страна гарантира, че класифицираната информация, получена от другата договаряща страна, се използва само за целта, за която е предоставена.

Член 7

Компетентни органи по сигурността

1. Компетентните органи по сигурността на договарящите страни са: В Република България: Държавна комисия по сигурността на информацията Ул. Ангел Кънчев № 1

София 1040

България

В Италианската република: Presidenza del Consiglio dei Ministri

Autoritа Nazionale per la Sicurezza

CESIS - III°Reparto U.C.Si.

Via di Santa Susanna, n.15

00184 Rома

Italia

2. За да поддържат еднакви стандарти за сигурност, всеки компетентен орган по сигурността ще предоставя при поискване информация на другия компетентен орган по сигурността за своята организация и процедури за сигурност. В тази връзка компетентните органи по сигурността ще се споразумяват и за взаимни посещения в двете държави, извършвани от упълномощени служители.

3. Компетентните органи по сигурността на договарящите страни ще се консултират взаимно по специфични технически аспекти, свързани с прилагането на това споразумение, и могат да сключват допълнителни договорености по сигурността от специфичен характер във връзка с това споразумение за конкретни случаи.

Член 8

Посещения

1. Посещения в обекти, където се създава, разработва, обработва или съхранява класифицирана информация или където се извършват дейности в съответствие с разпоредбите на това споразумение, се разрешават на посетители на другата договаряща страна след предварително писмено разрешение на компетентния орган по сигурността на държавата домакин.

2. Процедурите, свързани с посещенията, се разработват и съгласуват между компетентните органи по сигурността. Най-общо искането за посещение съдържа следната информация: име на посетителя, дата и място на раждане, номер на паспорт (или друг документ за самоличност); гражданство; разрешение за достъп; длъжност и наименование на представляваната организация; цел и дата на посещението; наименование на организацията и обектите, които ще бъдат посещавани.

3. Всяка договаряща страна гарантира защитата на личните данни на посетителите в съответствие с националното си законодателство.

Член 9

Индустриална сигурност

1. Всяка договаряща страна поема отговорност за защитата на класифицираната информация от нейните контрагенти в съответствие с националното си законодателство. Класифицирани договори се сключват и изпълняват в съответствие с националното законодателство на държавата, на чиято територия се изпълнява класифицираният договор.

Договарящата страна, на чиято територия се изпълнява класифициран договор, поема отговорност за контрола върху защитата на класифицираната информация, свързана с договора, в съответствие с националното си законодателство.

2. При поискване компетентният орган по сигурността на всяка договаряща страна предоставя информация за това, дали предложеният контрагент притежава удостоверение за сигурност, съответно на изискваното ниво на класификация за сигурност, и дали прилага подходящи мерки за сигурност, за да гарантира защитата на класифицираната информация. Ако предложеният контрагент не притежава удостоверение за сигурност, компетентният орган по сигурността може да поиска от компетентния орган по сигурността на другата договаряща страна: а) да издаде подходящо удостоверение за сигурност на контрагентите или бъдещите контрагенти при условие, че те са изпълнили изискванията за издаването му; б) да издаде подходящи разрешения за достъп на целия персонал, чиито задължения изискват достъп до класифицирана информация, при условие че са изпълнени изискванията за издаването им.

3. Неразделна част от всеки класифициран договор или договор с подизпълнител е Анексът по сигурността. В този анекс се уточнява коя класифицирана информация ще бъде предоставена на контрагента или създадена в резултат на изпълнението на договора и кое съответно ниво на класификация за сигурност е определено на тази информация, както и минималните мерки за сигурност, които да се приложат за защитата на класифицираната информация.

4. Класифицираният договор трябва да съдържа минималните стандарти и мерки за сигурност за защита на класифицираната информация в съответствие с националното законодателство на договарящите страни и разпоредбите на това споразумение.

Член 10

Предаване на класифицирана информация

1. Класифицираната информация обикновено се предава чрез дипломатически, военни или други средства, одобрени от компетентните органи по сигурността. Получаващият компетентен орган по сигурността потвърждава получаването на класифицираната информация.

2. При пренасянето на голяма пратка, съдържаща класифицирана информация, компетентните органи по сигурността взаимно договарят и одобряват средствата за транспортиране, маршрута и мерките за сигурност за всеки конкретен случай.

3. Други одобрени средства за предаване или обмен на класифицирана информация чрез технически средства могат да бъдат използвани при взаимна договореност между компетентните органи по сигурността.

Член 11

Нарушаване на мерките за сигурност

1. В случай на нарушаване на мерките за сигурност компетентният орган по сигурността на държавата, където е извършено нарушението, информира компетентния орган по сигурността на другата договаряща страна възможно най-скоро и в съответствие с националното си законодателство осигурява съответното разследване на случая. Органите на държавата на другата договаряща страна, ако се изисква, съдействат при разследването.

2. В случай на нарушаване на мерките за сигурност в трета държава компетентният орган по сигурността на изпращащата договаряща страна предприема действията по параграф 1, където е възможно.

3. Във всички случаи другата договаряща страна трябва да бъде информирана за резултатите от разследването и да получи окончателния доклад за причините за нарушаването на мерките за сигурност и степента на причинените вреди.

Член 12

Разрешаване на спорове

1. Всеки евентуален спор, свързан с тълкуването или прилагането на това споразумение, се разрешава чрез консултации между компетентните органи по сигурността на договарящите страни или между определени представители на договарящите страни.

2. По време на разрешаването на спора договарящите страни продължават да бъдат обвързани от задълженията, произтичащи от това споразумение.

Член 13

Финансови разпоредби

Прилагането на това споразумение по принцип не е свързано с разходи. При никакви обстоятелства разходи, направени от едната договаряща страна, не могат да бъдат наложени на другата договаряща страна.

Член 14

Заключителни разпоредби

1. Това споразумение се сключва за неопределен период от време. Това споразумение влиза в сила на първия ден от втория месец, следващ получаването по дипломатически канали на последните уведомления на договарящите страни, че необходимите изисквания, определени от вътрешноправните разпоредби, за влизане в сила на това споразумение са изпълнени.

Всяка договаряща страна има право да прекрати това споразумение писмено по всяко време. В този случай валидността на това споразумение изтича шест месеца след датата на получаване на уведомлението за прекратяване от другата договаряща страна.

Независимо от прекратяването на това споразумение цялата класифицирана информация, предоставена по това споразумение, продължава да бъде защитавана в съответствие с тези разпоредби.

2. Това споразумение може да бъде изменяно и допълвано на базата на взаимно съгласие на двете договарящи страни чрез размяна на ноти по дипломатически път. Такива изменения или допълнения влизат в сила в съответствие с параграф 1 на този член.

3. Всяка договаряща страна своевременно уведомява другата договаряща страна за всички изменения в националното й законодателство, които биха повлияли на защитата на класифицираната информация по това споразумение. В такъв случай договарящите страни се консултират, за да обсъдят възможни изменения в това споразумение. Междувременно класифицираната информация продължава да бъде защитавана по тук описания начин, освен ако не е поискано друго в писмена форма от договаряща страна източник.

В уверение на което долуподписаните, надлежно упълномощени за това от техните съответни правителства, подписаха това споразумение.

Подписано в Рим на 8 юли 2005 г. в два оригинални екземпляра, всеки на български и италиански език, като двата текста имат еднаква сила.

За правителството на За правителството на

Република България: Италианската република: Цвета Маркова, Префект Емилио дел Мезе, председател на Национален орган

Държавната комисия по сигурността по сигурността на информацията