Наредба № 2 от 10 януари 2003 г. за измерване на кораби, плаващи по вътрешните водни пътища

НАРЕДБА № 2 от 10 януари 2003 г. за измерване на кораби, плаващи по вътрешните водни пътища Чл. 1. (1) С тази наредба се определят органите, които издават мерителни свидетелства, лицата, които извършват измерванията на корабите, редът за измерване, маркирането на корабите и контролът по измерването.

(2) Наредбата не се прилага за военни и гра-нично-полицейски кораби.

Чл. 2. (1) Измерването се състои в определянето на обема вода, изместен от кораба в зависимост от газенето му, както и в определянето на техническите данни на кораба, подлежащи на вписване.

(2) Чрез измерването на корабите се определя максимално допустимото им газене, което се маркира на бордовете им, за осигуряване на необходимата запасна плавателност, сигурност на плаването и безопасност на хората и товарите на борда.

(3) Измерването на корабите, предназначени за превоз на товари, може да послужи и за пресмятане на теглото на товара на борда на база на съответното газене на кораба.

Чл. 3. (1) Органи за измерване на корабите са главната служба за измерване на корабите (главна служба) и бюрата за измерване на корабите (бюра за измерване).

(2) Главната служба ръководи и контролира измерванията на корабите в цялата страна и издаването на мерителни свидетелства. Главна служба за измерване на корабите е Изпълнителна агенция „Морска администрация" (ИА „МА").

(3) Бюрата за измерване на корабите извършват измерването, записването и издаването на мерителни свидетелства на корабите и контролират тяхното измерване и маркиране. Бюра за измерване на корабите са дирекция „Морска администрация"-Русе, и дирекция „Морска ад-министрация"-Лом.

(4) Маркирането на кораба се извършва от корабопритежателя по указание на бюрото за измерване.

Чл. 4. Измерването на корабите се извършва от длъжностни лица-експерт-мери-тели, с квалификация инженер корабостроител, определени от изпълнителния директор на ИА „МА".

Чл. 5. На измерване подлежат всички търговски кораби, плаващи под българско знаме по вътрешните водни пътища.

Чл. 6. Измерванията на корабите са първоначални, повторни и контролни.

Чл. 7. (1) Първоначално измерване се извършва на новопостроен, новозакупен или възстановен кораб.

(2) Първоначално измерване на новозакупен кораб, който има валидно мерително свидетелство, издадено от държава, която е страна по Конвенцията за измерване на корабите от вътрешното плаване от 1966 г., ратифицирана с Указ № 60 от 9 януари 1980 г. (ДВ, бр. 4 от 1980 г.), се извършва след изтичане на срока на валидност на свидетелството.

(3) Не се извършва първоначално измерване на новозакупен кораб, който има валидно мерително свидетелство, издадено от

ИА „МА".

Чл. 8. Повторно измерване се извършва: 1. при обезсилване на мерителното свидетелство; 2. при загубване или унищожаване на мерителното свидетелство; 3. при искане на корабопритежателя.

Чл. 9. (1) Контролното измерване се извършва: 1. служебно от бюрата за измерване при наличие на несъответствие между данните в мерителното свидетелство и действителните характеристики на кораба; 2. по искане на заинтересуваните лица.

(2) В случаите по ал. 1 бюрата за измерване на корабите измерват параметрите, породили съмнение.

Чл. 10. (1) Измерването на корабите, с изключение на контролното измерване, се извършва въз основа на заявление от корабо-притежателя. Заявлението се подава в бюрото за измерване на корабите най-късно 3 седмици след възникването на основанието за измерване на кораба. Към заявлението се прилага пълен комплект на общокорабната документация на завода строител, а по искане на експерта мерител-и допълнителна информация и документи, които са необходими за извършване на измерването.

(2) При придобиване, строеж или възстановяване на кораб в чужбина срокът за подаване на молбата за измерване е 3 седмици от деня, в който корабът за пръв път е пристигнал в българско пристанище.

(3) Денят, в който ще се извърши измерването, се определя от бюрото за измерване не по-рано от 7 дни и не по-късно от 10 дни от получаването на заявлението.

Чл. 11. Корабопритежателят е длъжен да представи кораба на посоченото от бюрото за измерване място, като: 1. приведе кораба на равен кил, без крен и диферент, доколкото конструкцията му позволява това; 2. приведе кораба в състояние „празен"; 3. възстанови марките и скалите на газене, ако корабът е имал такива.

Чл. 12. (1) На чужди кораби се извършват първоначално и повторно измерване по искане на корабопритежателя или на негов представител, както и контролно измерва-не-по преценка на бюрото за измерване при условията на чл.9.

(2) Чуждите търговски кораби, които посещават за първи път българско пристанище и плаващи под знамето на държава, с която Република България няма подписано споразумение за взаимно признаване на мерителните си свидетелства, или които не притежават такива, издадени от организации, признати по съответния ред в Република България и Европейския съюз, подлежат на първоначално измерване.

(3) При повторно измерване за издаване на ново мерително свидетелство старото мерително свидетелство се изземва и изпраща на главната служба, която в края на всяко тримесечие изпраща на главната служба на страната, издала старото мерително свидетелство, списък на повторно измерените кораби заедно с иззетите мерителни свидетелства (приложение № 1).

(4) Повторно измерване за продължаване срока за валидност на мерителното свидетелство, издадено от чуждестранно бюро за измерване на кораби, се извършва, за да се удостовери, че съдържащите се в свидетелството данни не са променени. При повторното измерване се проверяват дължината, широчината и газенето на кораба „празен" при всяка марка за измерването. Срокът на валидност може да бъде продължен за не повече от 10 години за корабите, предназначени за превоз на товари, и за не повече от 15 години-за другите кораби. За направените повторни измервания бюрото за измерване съобщава на главната служба, която в края на всяко тримесечие изпраща на главната служба на страната, издала мерителното свидетелство, списък на повторно измерените кораби и на които срокът за валидност на мерителното свидетелство е продължен (приложение № 2).

(5) При установяване на несъответствие между името или номера на чужд кораб с името или номера, вписан в мерителното му свидетелство, бюрото за измерване прави в него съответна поправка, за което съобщава на главната служба, която в края на всяко тримесечие изпраща на главната служба на страната, издала мерителното свидетелство, списък на корабите, на които са изменени името или номерът (приложение № 3).

(6) Бюрото за измерване може да прави и други поправки в мерителните свидетелства на чуждите кораби, наложени поради промени в кораба, които не водят до обезсилване на мерителното му свидетелство. Поправките се извършват с писмено разрешение на бюрото за измерване на корабите, издало мерителното свидетелство, или на неговата главна служба. Поправките се удостоверяват чрез вписване в графи от № 75 до № 79 на мерителното свидетелство.

(7) Поправките в мерителното свидетелство, посочени в ал. 6, могат да бъдат правени без писмено разрешение само за срок до 3 месеца при условие, че за тях е съобщено на бюрото за измерване на корабите, издало мерителното свидетелство, или на неговата главна служба, а в мерителното свидетелство това е удостоверено чрез вписване в графи от № 70 до № 74.

Чл. 13. На измерване подлежи частта от кораба, намираща се между равнината на во-долинията, съответстваща на максималното газене, при което корабът може да плава, и равнината на водолинията, съответстваща на газенето на кораба „празен", или равнината, минаваща през най-ниската точка от корпуса на кораба.

Чл. 14. Обемът на измерваната част на кораба се изчислява: 1. чрез сумиране на обемите на секциите, получени при разделянето на измерваната част с хоризонтални равнини, прекарани през еднакви интервали от газенето на кораба, като за достатъчна точност на изчисленията се има предвид формата на корпуса, но обикновено през 10 см; 2. чрез сумиране обемите на секциите, получени при разделянето на измерваната част със секущи равнини, минаващи през пресечниците на равнините на съответните водолинии и хоризонталната равнина през кила на кораба (за кораби с конструктивен голям диферент при състояние „празен").

Чл. 15. (1) Обемът на една хоризонтална секция е произведението на половината от сумата от площите на горната и долната ограничаваща равнина и големината на интервала между тях.

(2) Обемът на една секция, ограничена от секущи равнини, се изчислява по подобен начин, като за средна големина на интервала между тях се приема дължината на перпендикуляра към горната и долната равнина, прекаран през центъра на тежестта на площта на средната част на секцията. За опростяване при възможност може да се използва общата височина на секциите, равна на дължината на перпендикуляра, прекаран през центъра на тежестта.

Чл. 16. (1) За изчисляване площта на равнините всяка една от тях се разделя на части с ординати, перпендикулярни на диаметралната равнина на кораба.

(2) Броят на частите в средната част на кораба, а също и в носовата и кърмовата част трябва да бъде не по-малко от 4.

(3) При необходимост площите на равнините в носовата и кърмовата част на кораба може да се изчисляват отделно.

(4) Площта на равнините, ограничени с криви линии, се изчислява по правилото на Симпсон.

(5) Кривите линии в крайните части на кораба може да се приравняват към известни криви линии: елипса, парабола и др.

Чл. 17. Ако вариациите на размерите на равнините са достатъчно близки, броят на равнините, на които се изчислява площта, може да се ограничи до такъв брой, който да е достатъчен за определяне кривата на вариациите на хоризонталните равнини или на някои техни елементи, позволяващи изчисляването на площите на другите равнини на основата на тази крива.

Чл. 18. Частното от обема на която и да е хоризонтална секция и големината на интервала между ограничаващите я горна и долна во-долиния е равно на водоизместването на кораба за един сантиметър газене.

Чл. 19. На кораби, на които разликата в газенето при никакви условия няма да се използва за определяне теглото на товара, по молба на корабопритежателя или на негов представител таблиците, съдържащи се в графа 33 на мерителното му свидетелство, може да не се попълват.

Чл. 20. (1) Измерването на кораби, непред-назначени за превоз на товари, се състои в изчисляването на водоизместването им при максимално газене и при газене „празен" или само на една от тези характеристики.

(2) Изчисленията се извършват по данни от общокорабната документация на завода строител или по размери, установени чрез измерване на самия кораб.

(3) Като стойност на водоизместването може да се приеме произведението на коефициента на обща пълнота на корпуса с дължината, широчината и средното газене на кораба.

(4) За коефициент на обща пълнота се приема стойността на коефициента за дадения тип кораби. За кораби със заострени очертания на корпуса (пътнически, влекачи и др.) коефициентът на обща пълнота, ако няма други данни, се приема за 0, 7.

Чл. 21. (1) Размерите на кораба по дължина и широчина се измерват в сантиметри, а по височина - в милиметри.

(2) Всички изчисления се извършват с точност до 1 см.

Чл. 22. Точността на измерването трябва да бъде такава, че грешката, получена при определянето на стойностите на максималното водо-изместване или на водоизместването, съответстващо на определена разлика в газенето, да бъде по-малка от: 1. за водоизместване до 500 куб. м - 1 %; 2. за водоизместване от 500 до 2000 куб. м - 5 м^3; 3. за водоизместване, по-голямо от 2000 куб.м - 0, 25 %.

Чл. 23. (1) Данните, които се вписват в мерителното свидетелство, са по метричната система за измерване.

(2) Линейните данни се изразяват в метри, като дробните числа се закръгляват в сантиметри.

(3) Обемът се изразява в кубически метри, като дробните числа се закръгляват в дециметри.

(4) Теглото се изразява в тонове, като дробните числа се закръгляват в килограми.

(5) При закръгляване дроб, по-малка от 0,5, не се взема под внимание, а дроб, равна или по-голяма от 0,5, се приема за единица.

Чл. 24. (1) За извършеното измерване експертът мерител съставя акт за измерване на кораб по образец (приложение № 4).

(2) Актът за измерване на кораб се съставя в един екземпляр и се съхранява 15 години от бюрото за измерване.

Чл. 25. Всяко бюро за измерване води „Книга за записване на измерените кораби" (приложение № 5). В нея въз основа на акта за измерване се записват измерените кораби и издадените мерителни свидетелства, номерирани във възходящ ред, в една непрекъсната серия.

Чл. 26. (1) Бюрото за измерване издава на български език мерително свидетелство на всеки измерен кораб (приложение № 6) със срок на валидност 15 години.

(2) Срокът на валидност на свидетелството по ал. 1 не може да бъде продължаван.

Чл. 27. (1) Мерителното свидетелство се обезсилва: 1.при изтичане срока на валидност на свидетелството; 2. при претърпяване на аварии или аварийни произшествия, свързани с изменение на главните размери, формата на корпуса и други характеристики, които изменят водоизместване-то и товароподемността на кораба; 3. при реконструкция, модернизация или ремонт, при които са настъпили изменения на конструкцията на корпуса, довели до изменения на водоизместването и товароподемността; 4. при промяна на предназначението на кораба; 5. при установяване на несъответствия между данните, вписани в мерителното свидетелство, и действителните характеристики на кораба; 6. при установяване на изменения или зачерквания в мерителното свидетелство, извършени не по установения ред; 7. при промяна, заличаване и премахване на марките за измерване; 8. когато свидетелството е изгубено или унищожено.

(2) В случаите по ал. 1, т. 1 ново мерително свидетелство се издава след като се установи чрез проверка на кораба и документацията, въз основа на която е било издадено мерителното свидетелство, че съдържащите се в него данни не се променят. Старото мерително свидетелство се предава в бюрото за измерване на корабите. Повторно измерване не се извършва.

Чл. 28. На всеки измерен и записан кораб се поставят марки за измерване, които представляват метални пластини с размери 300 х 40 мм и дебелина от 2 до 4 мм. Средата на пластината се означава с вертикална права линия с широчина 3 мм, вдълбана по цялата й широчина с дълбочина 50 на сто от дебелината на пластините.

Чл. 29. По височина марките за измерване се разполагат така, че долният край на пластината да определя максималното разрешено газене на кораба.

Чл. 30. (1) По дължина марките за измерване се разполагат симетрично на диаметралната равнина по двойки на двата борда, както следва: 1. на корабите, предназначени за превоз на товари, с дължина, по-малка от 40 м, се поставят най-малко две двойки марки за измерване симетрично на средата на дължината на кораба и на разстояние една от друга, равно на половината от дължината на кораба; 2. на корабите, предназначени за превоз на товари, с дължина, по-голяма от 40 м, се поставят най-малко три двойки марки за измерване, от които средната е разположена точно в средата на дължината на кораба, а крайните двойки марки - на разстояние от средната двойка, равно на 1/4 от дължината на кораба; 3. на корабите, непредназначени за превоз на товари, се поставят най-малко една двойка марки за измерване в средата на корпуса на кораба.

(2) Допуска се съвпадане на средната марка за измерване с хоризонталната черта, пресичаща кръга на товарната марка. В този случай размерите на чертата са: дължина 300 мм и широчина 40 мм.

Чл. 31. (1) Върху марките за измерване се вдълбава знакът на измерване, състоящ се от: 1. инициалите на бюрото за измерване, извършило измерването, разположени в лявата им част, като за бюрото в Русе се определя инициал RB, за бюрото в Лом - инициал LB; 2. номер на мерителното свидетелство, разположен в дясната част на марките.

(2) Буквите и цифрите на знака на измерване трябва да бъдат с височина на шрифта 28 мм.

(3) Марките за измерване в зависимост от материала на корпуса се закрепват здраво по подходящ начин.

(4) Допуска се знакът за измерване да се означи само на средните марки за измерване.

Чл. 32. (1) Освен върху марките за измерване знакът за измерване се нанася върху правоъгълник с размери 400 х 150 мм с боя в отличаващ се от общия фон цвят, както следва: 1. на корабите, предназначени за превоз на товари, правоъгълникът се нанася в диаметралната равнина на външната страна на носовия комингс на първия товарен трюм; 2. на корабите, непредназначени за превоз на товари, правоъгълникът се нанася в диаметралната равнина в челната стена на надстройката.

(2) На кораби, на които конструктивно няма възможност да се спазят изискванията на ал. 1, т.1 и 2, правоъгълникът се нанася на място, определено от експерта мерител.

Чл. 33. След повторно измерване на кораба марките и знаците за измерване от предходното измерване се снемат или анулират.

Чл. 34. Скалите за газене се поставят възможно по-близко към носа и кърмата на кораба, колкото позволяват обводите на корпуса, по такъв начин, че нулевата им точка да съответства на нивото на дънната обшивка в диаметралната равнина или на най-ниската точка от кила, ако корабът има кил.

Чл. 35. Товарните марки се поставят на една линия с марката за измерване, като долният край на хоризонталната линия, пресичаща кръга, съвпада с долния край на марката за измерване.

Допълнителни разпоредби § 1. По смисъла на тази наредба: 1. „вътрешни водни пътища" са реките, езерата и каналите в Европа, ползвани за корабоплаване; 2. „кораб" е самоходен или несамоходен плавателен съд или плаващо средство, предназначени за плаване по вътрешни водни пътища, извършващи транспортна, хидрографна, спасителна, риболовна, спортна или друга дейност, независимо от тяхното водоизместване и материал на корпуса; 3. кораб „празен" е състояние на кораба, при което: а) няма гориво и подвижен баласт, а има само екипаж, запаси и такелаж, които обикновено се намират на борда, и водата в трюмовете, която е невъзможно да се изчерпи с обикновените осушителни средства; запасът от прясна вода е не повече от 0,5 на сто от максималното водоизместване на кораба; б) в машините, котлите, системите, уредбите и техните тръбопроводи, предназначени за придвижване на кораба или за спомагателни работи, а също за подгряване или охлаждане, се намират вода, масло и други течности, в количества, определени от завода производител; 4. „дължина на кораба" е разстоянието между пресечните точки на водолинията в носа и кърмата с диаметралната равнина на кораба; 5. „широчина на кораба" е най-голямото разстояние между теоретичните повърхности на бордовете, измерено по водолинията; 6. „газене на кораба" е вертикалното разстояние между най-ниската точка от корпуса на кораба в равнината на средното ребро и съответна равнина на водолиния; 7. „максимално допустимо газене" е най-голямото възможно безопасно газене на кораба в съответния район на плаване; 8. „водоизместване" е обемът сладка вода, изместена от кораба; 9. „маркиране" е поставянето на марките за измерване на бордовете на кораба. § 2. За измерване на корабите от вътрешното плаване се събират такси съгласно Тарифа № 5 за таксите, които се събират в сис § 3. Всички разходи, свързани с измерването и маркирането на кораба, са за сметка на корабопритежателя. Разходите, свързани с контролно измерване, при които не са констатирани несъответствия между данните, вписани в мерителното свидетелство, и действителните характеристики на кораба, са за сметка на заинтересуваните лица, поискали измерването.

Заключителни разпоредби § 4. Наредбата отменя Наредба № 2 от 1981 г. за измерване на корабите от вътрешното плаване (ДВ, бр. 26 от 1981 г.). § 5. Наредбата се издава на основание чл. 71 от Кодекса на търговското корабоплаване.

Министър: Пл. Петров Виж приложенията в PDF-a на броя