Постановление № 23 от 11 февруари 2008 г. за приемане на Правилник за прилагане на Закона за Държавна агенция “Национална сигурност”

ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 23 ОТ 11 ФЕВРУАРИ 2008 Г. за приемане на Правилник за прилагане на Закона за Държавна агенция “Национална сигурност”

МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ ПОСТАНОВИ: Член единствен. Приема Правилник за прилагане на Закона за Държавна агенция “Национална сигурност”.

Заключителна разпоредба

Параграф единствен. В Правилника за прилагане на Закона за митниците, приет с Постановление № 270 на Министерския съвет от 1998 г. (обн., ДВ, бр. 149 и 150 от 1998 г.; попр., бр. 154 от 1998 г.; изм. и доп., бр. 25 от 1999 г., бр. 14 от 2000 г., бр. 4 и 82 от 2001 г., бр. 79 от 2002 г., бр. 94 от 2003 г., бр. 96 от 2005 г., бр. 68 от 2006 г. и бр. 46 от 2007 г.), в чл. 751, ал. 1 след думите “Националната разузнавателна служба” се поставя запетая и се добавя “Държавна агенция “Национална сигурност”.

Министър-председател: Сергей Станишев

Главен секретар на Министерския съвет: Севдалин Мавров

ПРАВИЛНИК за прилагане на Закона за Държавна агенция

“Национална сигурност”

Глава първа

ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ Чл. 1. С правилника се урежда прилагането на Закона за Държавна агенция “Национална сигурност” (ЗДАНС), наричана по-нататък “агенцията”.

Чл. 2. (1) Агенцията е специализиран орган към Министерския съвет за изпълнение на политиката по защита на националната сигурност.

(2) Агенцията е юридическо лице на бюджетна издръжка - първостепенен разпоредител с бюджетни кредити, със седалище София.

(3) Общата численост на персонала в агенцията се определя съгласно приложението (поверително).

Чл. 3. (1) Други извънредни ситуации по смисъла на чл. 82, ал. 8 ЗДАНС са налице в случаите на събитие, оказващо негативно въздействие върху състоянието на защитеност на националната сигурност.

(2) При наличие на обстоятелствата по ал. 1 председателят на агенцията със заповед обявява прилагането на чл. 82, ал. 8 ЗДАНС.

Глава втора

УСТРОЙСТВО И УПРАВЛЕНИЕ НА АГЕНЦИЯТА

Раздел I

Ръководство на агенцията Чл. 4. (1) Агенцията се ръководи и представлява от председател, който се назначава с указ на Президента на Република България по предложение на Министерския съвет.

(2) При изпълнение на своите функции председателят се подпомага от двама заместник-председатели, които се назначават с решение на Министерския съвет по предложение на председателя на агенцията.

(3) Правоотношенията с председателя и със заместник-председателите могат да бъдат прекратени предсрочно от органа, който ги назначава, в случаите по чл. 8, ал. 4 ЗДАНС.

Чл. 5. (1) Председателят и заместник-председателите имат всички права по трудово правоотношение освен тези, които противоречат или са несъвместими с тяхното правно положение.

(2) Основното месечно възнаграждение на председателя на агенцията се определя със заповед на министър-председателя в размер не по-малко от основното месечно възнаграждение по чл. 71, ал. 2, т. 1 ЗДАНС, увеличено с коефициент 2,2.

(3) Основното месечно възнаграждение на заместник-председателите на агенцията се определя със заповед на министър-председателя в размер не по-малко от основното месечно възнаграждение по чл. 71, ал. 2, т. 1 ЗДАНС, увеличено с коефициент 2,0.

(4) Допълнителните трудови и други възнаграждения на председателя и заместник-председателите се заплащат по условията, по реда и в размерите за държавните служители в агенцията.

Чл. 6. Председателят и заместник-председателите на агенцията се ползват от правата по чл. 78 и 79 ЗДАНС.

Чл. 7. (1) Председателят на агенцията създава на свое пряко подчинение кабинет, който го подпомага при формулирането и разработването на конкретни решения за изпълнение на политиката по защита на националната сигурност, както и при осъществяването на връзките с другите държавни органи и неправителствени организации. Кабинетът се състои от съветници, експерти и сътрудници.

(2) Съставът, редът за осъществяване на дейността, функциите и задачите на кабинета по ал. 1 и на началника на кабинета се определят с акт на председателя на агенцията.

Чл. 8. (1) Административното ръководство на администрацията на агенцията се осъществява от главен секретар.

(2) Главният секретар ръководи администрацията, като координира и контролира административните звена за точното спазване на нормативните актове и на законните разпореждания на председателя на агенцията и отговаря за планирането и отчетността при изпълнение на ежегодните цели на администрацията.

Раздел II

Служител по сигурността на информацията, дирекция “Сигурност на ДАНС”, звено за вътрешен одит и финансови контрольори Чл. 9. (1) Служителят по сигурността на информацията изпълнява възложените му със Закона за защита на класифицираната информация задачи и отговаря за надлежното създаване, обработване, съхраняване и предаване на класифицирана информация в агенцията.

(2) Служителят по сигурността на информацията е и директор на дирекция “Сигурност на ДАНС”.

Чл. 10. Дирекция “Сигурност на ДАНС”: 1. контролира и отговаря за спазване изискванията на Закона за защита на класифицираната информация (ЗЗКИ) в агенцията; 2. осигурява контраразузнавателното обезпечаване на агенцията и извършва проверки по сигнали за нерегламентирана дейност на служители на агенцията в това им качество; 3. определя политиките за сигурност и експлоатира информационните системи на агенцията през жизнения им цикъл; 4. отговаря за сигурността на информационните системи на агенцията; 5. осъществява охраната и пропускателния режим на агенцията; 6. организира и осъществява деловодната дейност на агенцията, като създава фондове за временно и постоянно запазване на документите в съответствие с действащото законодателство; 7. осигурява синхрона и съвместимостта на информационните системи на агенцията с информационната система на държавната администрация, както и обмена на информация по електронен път; 8. изготвя становища и предложения до председателя на агенцията за усъвършенстване и развитие на мерките за сигурност на агенцията, включително за промяна на вътрешноведомствената нормативна уредба; 9. дава мотивирани писмени становища относно това, дали в предмета на обществените поръчки, възлагани от агенцията, е включена информация, подлежаща на класификация като държавна тайна, както и изработва схема на класификация на етапите на изпълнение на договорите в тези случаи; 10. дава мотивирани становища за необходимостта от прилагането на специални мерки за сигурност при възлагане на обществени поръчки от агенцията, като посочва конкретните мерки; 11. извършва информационна дейност.

Чл. 11. (1) Звеното за вътрешен одит е на пряко подчинение на председателя на агенцията и осъществява вътрешен одит по Закона за вътрешния одит в публичния сектор.

(2) Звеното по ал. 1 осъществява дейността по вътрешен одит на всички структури, програми, дейности и процеси в администрацията на агенцията в съответствие с чл. 13 от Закона за вътрешния одит в публичния сектор.

Чл. 12. Звеното за вътрешен одит: 1. планира, извършва и докладва дейността по вътрешен одит в съответствие с изискванията на Закона за вътрешния одит в публичния сектор, стандартите за вътрешен одит, Етичния кодекс на вътрешните одитори, статута на вътрешния одит и утвърдената от министъра на финансите методология за вътрешен одит в публичния сектор; 2. изготвя на базата на оценка на риска тригодишен стратегически план и годишен план за дейността си, които се утвърждават от председателя; 3. изготвя одитен план за всеки одитен ангажимент, който съдържа обхват, цели, времетраене и разпределение на ресурсите за изпълнение на ангажимента, одитния подход и техники, вида и обема на проверките; 4. предоставя на председателя на агенцията независима и обективна оценка за състоянието на одитираните системи за финансово управление и контрол; 5. оценява процесите за идентифициране, оценяване и управление на риска, въведени от председателя на агенцията; 6. проверява и оценява: съответствието на дейностите със законодателството, вътрешните актове и договори; надеждността и всеобхватността на финансовата и оперативната информация; създадената организация по опазване на активите и информацията; ефективността, ефикасността и икономичността на дейностите; изпълнението на задачите, договорите, поетите ангажименти и постигането на целите; 7. консултира председателя на агенцията по негово искане чрез съвети, мнение, обучение и други с цел да се подобрят процесите на управление на риска и контрола; 8. докладва и обсъжда с председателя на агенцията и с ръководителите на структурите, чиято дейност е одитирана, резултатите от всеки извършен одитен ангажимент и представя одитен доклад; 9. дава препоръки в одитните доклади за подобряване на адекватността и ефективността на системите за финансово управление и контрол, подпомага председателя на агенцията при изготвянето на план за действие и извършва проверки за проследяване изпълнението на препоръките; 10. изготвя и представя на председателя на агенцията годишен доклад за дейността по вътрешен одит в съответствие с чл. 40 от Закона за вътрешния одит в публичния сектор; 11. осигурява повишаването на професионалната квалификация на вътрешните одитори и осъществява контакти с другите звена за вътрешен одит от организациите от публичния сектор с цел обмяна на добри практики.

Чл. 13. Финансовите контрольори: 1. осъществяват предварителен контрол за законосъобразност на всички документи и действия, свързани с финансовата дейност и други дейности, съгласно вътрешни правила за осъществяване на предварителен контрол; 2. осъществяват проверки и преди вземането на решения за поемане на задължения и извършване на разход със средства, получени от републиканския бюджет; 3. изразяват мнение относно законосъобразността на предложенията за поемане на задължения или извършване на разходи съгласно законоустановените процедури.

Раздел III

Обща администрация Чл. 14. (1) Общата администрация осигурява организационно-технически дейността на агенцията.

(2) Общата администрация се състои от: 1. дирекция “Човешки ресурси”; 2. дирекция “Международно сътрудничество, протокол и връзки с обществеността”; 3. дирекция “Правно-нормативна дейност”; 4. дирекция “Финансово-стопанска и управление на собствеността”; 5. дирекция “Управление при кризи и отбранително-мобилизационна подготовка”; 6. дирекция “Административно и информационно обслужване”.

Чл. 15. (1) Дирекциите в общата администрация се ръководят от директори, които: 1. осъществяват общото и непосредственото ръководство на дирекциите; 2. отговарят за дейността на дирекцията и за изпълнението на заповедите и разпорежданията на председателя на агенцията; 3. осъществяват взаимодействие с другите структурни звена на агенцията; 4. отговарят за управлението на човешките ресурси в съответните дирекции; 5. при поискване от председателя на агенцията представят отчет за дейността на дирекцията.

(2) Началниците на структурните звена в дирекциите от общата администрация на агенцията се назначават от председателя на агенцията и: 1. ръководят и контролират дейността на съответното звено; 2. изпълняват разпорежданията на директорите на съответните дирекции и на председателя и заместник-председателите на агенцията; 3. възлагат задачи на работещите в звеното, контролират и отговарят за тяхното срочно и качествено изпълнение; 4. осигуряват взаимодействието с другите структурни звена в агенцията в съответствие с установените организационни връзки и разпределението на дейностите между тях; 5. правят предложения за конкретни мерки за подобряване на дейността в ръководеното от тях звено; 6. предлагат назначаване, повишаване, преместване, стимулиране, санкциониране и освобождаване на работещите в ръководеното от тях звено.

Чл. 16. Дирекция “Човешки ресурси”: 1. подпомага дейността на председателя на агенцията при управление на човешките ресурси; 2. изготвя и актуализира длъжностното разписание и класификатора на длъжностите в агенцията; 3. организира провеждането на кадровия процес в съответствие с принципите на устройство и управление на агенцията; 4. организира и извършва процедури за постъпване на служба в агенцията съгласно ЗДАНС и Кодекса на труда; 5. изготвя актове относно възникването, изменянето и прекратяването на служебните и трудовите правоотношения на работещите в агенцията; 6. планира, организира и осъществява професионалната подготовка на служителите; 7. организира процеса на изготвяне на длъжностните характеристики на служителите в агенцията; 8. анализира състоянието на дисциплината и прилагането на дисциплинарната практика в основните структурни звена на агенцията; 9. изпълнява задачи по психологичния подбор и психологичните аспекти за оценка и профилактика на служителите; 10. организира и координира атестирането на служителите на агенцията; 11. води на отчет личния състав на агенцията; 12. води отчет на отпуските на служителите и отразява другите обстоятелства, свързани с формирането на възнаграждението им; 13. събира, обработва и съхранява информацията за служителите на агенцията, като изгражда и поддържа служебни досиета, картотеки, архиви и автоматизирана информационна система; 14. дава становища по компетентност относно предложенията за назначаване, преназначаване и освобождаване на служителите.

Чл. 17. Дирекция “Международно сътрудничество, протокол и връзки с обществеността”: 1. подпомага председателя на агенцията при осъществяване на международното сътрудничество в областта на националната сигурност; 2. планира, координира и организира двустранни, многостранни и регионални дейности на сътрудничество в областта на националната сигурност; 3. организира и координира задграничните представители на агенцията в други държави и международни организации; 4. координира разработването на международни споразумения в областта на националната сигурност; 5. координира изпълнението на задълженията на председателя на агенцията, произтичащи от международни договори, конвенции и споразумения, по които Република България е страна; 6. осъществява общото ръководство на протоколната дейност в агенцията и осигурява в протоколно-представително отношение дейността на председателя и заместник-председателите в агенцията; 7. организира превода на актове, официална кореспонденция и документи, необходими за дейността на структурните звена на агенцията; 8. организира задграничните командировки на служителите на агенцията; 9. подготвя, координира и осъществява организирането, провеждането и протоколното осигуряване на пресконференции, семинари, официални и работни срещи на агенцията; 10. след съгласуване с ръководството на агенцията информира обществеността за дейността й, като координира връзките с медиите; 11. координира публичните изяви на председателя на агенцията; 12. участва в организирането на посещенията на председателя и заместник-председателите на агенцията в страната и в чужбина и отразяването им в средствата за масово осведомяване.

Чл. 18. Дирекция “Правно-нормативна дейност”: 1. подпомага председателя, заместник-председателите и структурните звена на агенцията за осъществяване на функциите им в съответствие с действащото законодателство; 2. разработва и дава становища по проекти на нормативни актове; 3. участва в преговори по сключване на международни договори и споразумения, свързани с дейността на агенцията; 4. осъществява процесуалното представителство на председателя на агенцията пред всички съдебни инстанции и други юрисдикции; 5. дава становища по законосъобразността на проекти на договори, заповеди и други актове и документи, свързани с дейността на агенцията; 6. предлага законосъобразни решения на правни проблеми, свързани с дейността на агенцията; 7. изготвя становища относно управлението на имотите - държавна собственост, предоставени на агенцията; 8. съдейства за законосъобразното възлагане на обществени поръчки от агенцията; 9. участва в подготовката на нормативни актове за хармонизиране на българското законодателство с общите правила и практиката на Европейския съюз; 10. извършва и други дейности по компетентност при възлагане от председателя на агенцията.

Чл. 19. Дирекция “Финансово-стопанска и управление на собствеността” подпомага председателя на агенцията в изпълнението на правомощията му като първостепенен разпоредител с бюджетни кредити, като осъществява следните дейности: 1. организира съставянето, обосноваването и предлага проект на годишния програмен бюджет и тригодишната бюджетна прогноза на агенцията; 2. изгражда система за финансов мениджмънт в агенцията; 3. организира и контролира изпълнението на годишния бюджет; 4. осъществява всички банкови разплащания и организира всички касови разплащания; 5. предлага на председателя на агенцията реда, по който се планират, определят, разходват и отчитат финансовите средства за оперативно-специални нужди, предназначени за осъществяване функциите на агенцията; 6. организира и създава съвместно със звеното за вътрешен одит система за финансово управление и контрол; 7. организира и управлява вътрешните финансови дейности и единната счетоводна отчетност в агенцията; 8. координира планирането, разработва, предлага за утвърждаване на председателя и изпълнява годишен финансов план за материално-техническо осигуряване на агенцията, включително с дълготрайни материални и нематериални активи и материални запаси, единен поименен списък за строителство и строителни услуги и инвестиционни проекти за капиталови разходи; 9. организира и контролира извършването на ремонтната дейност и поддръжката на сградния фонд, машините и съоръженията, изграждането на нови обекти, доставката на машини и съоръжения и цялостното техническо обслужване на транспортните средства на агенцията; 10. организира и осъществява материално-техническото снабдяване на агенцията с машини и съоръжения, техника, инвентар, обзавеждане, резервни части, консумативи, материали и горива; 11. подпомага председателя в дейността по управление на недвижими имоти - държавна собственост, предоставени на агенцията; 12. подпомага председателя в дейностите по материалното и финансовото осигуряване на оперативно-издирвателната и оперативно-техническата дейност; 13. организира и изпълнява дейността по възлагане на обществените поръчки на агенцията.

Чл. 20. Дирекция “Управление при кризи и отбранително-мобилизационна подготовка”: 1. разработва и поддържа плана за привеждане на агенцията в готовност за работа във военно време, военновременния план и плана за управление при кризи; 2. организира изграждането и поддържането на системите от пунктовете за управление на агенцията и поддържането им в оперативна и техническа готовност за използване; 3. разработва и предлага за утвърждаване проект на военновременна структура и щат съобразно функциите на агенцията във военно време и ръководи мобилизационната подготовка; 4. организира и контролира създаването и поддържането на кризисни и военновременни запаси на агенцията и организира съставянето на военновременния проектобюджет на агенцията; 5. организира и контролира дейността на оперативните дежурни за поддържане готовността на агенцията при привеждането й в готовност за работа при кризи и при положение на война, при военно или извънредно положение; 6. при привеждане за работа във военно време изпълнява планираните мероприятия, въвеждането в действие на военновременния план, организира работата на пунктовете за управление, тяхната охрана и отбрана.

Чл. 21. Дирекция “Административно и информационно обслужване”: 1. подпомага дейността на ръководството на агенцията, като осъществява технически и организационни функции; 2. администрира връзките с националната и международните електронни комуникации; 3. организира приемната на агенцията и приема жалби, сигнали и предложения; 4. организира куриерската служба на агенцията; 5. изпълнява и други задачи по административното и информационното обслужване на агенцията, възложени от председателя.

Раздел IV

Специализирана администрация Чл. 22. (1) Специализираната администрация е организирана в главни дирекции и дирекции.

(2) Главните дирекции са: 1. “Вътрешна сигурност”; 2. “Контраразузнаване”; 3. “Икономическа и финансова сигурност”; 4. “Технически операции”.

(3) Дирекциите са: 1. “Финансово разузнаване”; 2. “Инспекторат”; 3. “Информация и архив”; 4. “Координация и информационно-аналитична дейност”.

(4) В главните дирекции със заповед на председателя на агенцията се създават дирекции, отдели и сектори.

(5) В дирекциите могат да се създават отдели и сектори. Дирекциите се ръководят от директори, назначавани от председателя на агенцията, които: 1. осъществяват общото и непосредственото ръководство на дирекциите; 2. отговарят за дейността на дирекцията и за изпълнението на заповедите и разпорежданията на председателя на агенцията, заместник-председателите и на съответния главен директор; 3. осъществяват взаимодействие с другите структурни звена на агенцията; 4. отговарят за управлението на човешките ресурси в съответните дирекции.

(6) Началниците на структурните звена в дирекциите от специализираната администрация се назначават от председателя на агенцията и: 1. ръководят и контролират дейността на съответното звено; 2. изпълняват разпорежданията на директорите на съответните дирекции, на съответните главни директори, на председателя и заместник-председателите на агенцията; 3. възлагат задачи на работещите в звеното, контролират и отговарят за тяхното срочно и качествено изпълнение; 4. осигуряват взаимодействието с другите структурни звена в агенцията в съответствие с установените организационни връзки и разпределението на дейностите между тях; 5. предлагат конкретни мерки за подобряване на дейността в ръководеното от тях звено; 6. предлагат назначаване, повишаване, преместване, стимулиране, санкциониране и освобождаване на служителите в ръководеното от тях звено.

Чл. 23. Главна дирекция “Вътрешна сигурност”: 1. съвместно с други държавни органи предотвратява посегателства срещу конституционно установения ред, включително свързани с прилагане на сила или с използване на общоопасни средства с политическа цел; 2. разкрива, предотвратява и пресича опити за изграждане на структури или осъществяване на терористичен акт от международни терористични организации на територията на Република България; 3. разкрива, предотвратява и пресича опити за прилагане на сила или за използване на общоопасни средства с политическа цел; 4. разкрива, предотвратява и пресича заплахи за сигурността на органите на държавната власт; 5. осъществява дейността на агенцията по противодействие на незаконната миграция; 6. изготвя съгласувателните становища на агенцията по молби за предоставяне на гражданство, убежище, статут на бежанец, хуманитарен статут и временна закрила по Закона за убежището и бежанците, издаване на разрешения за продължително и постоянно пребиваване и на визи и предлага на председателя включване на чужденци в информационния масив на нежеланите за страната чужденци по Закона за чужденците в Република България; 7. обезпечава в контраразузнавателно отношение сигурността на съюзнически и/или чужди въоръжени сили на територията на Република България; 8. осигурява контраразузнавателните способности на българските контингенти, участващи в операции и мисии извън страната; 9. осъществява контрол по сигурността на автоматизирани информационни и комуникационно-информационни системи и мрежи в Министерството на отбраната, Българската армия и структурите на подчинение на министъра на отбраната; 10. осигурява в контраразузнавателно и информационно отношение защитата на стратегически военни обекти; 11. извършва оперативно-издирвателна и информационна дейност.

Чл. 24. Главна дирекция “Контраразузнаване” осъществява, включително в Министерството на отбраната, Българската армия и структурите на подчинение на министъра на отбраната: 1. придобиване на информация за целите, формите и методите на разузнавателно проникване, както и за интересите на чужди специални служби на територията на Република България; 2. наблюдение и контрол на организации и лица, свързани с дейността на чужди разузнавателни структури; 3. разкриване на заплахи за националната сигурност на страната, свързани с разузнаване в полза на чужди сили и с опасност за суверенитета, териториалната цялост на държавата и единството на нацията; 4. самостоятелно или съвместно с други държавни органи противодействие на заплахите за националната сигурност на Република България, произтичащи от дейността на чужди специални служби; 5. оперативно-издирвателна дейност; 6. дейност по изпълнение на конкретни задачи, свързани с националната сигурност, поставени на агенцията от висшите органи на държавната власт; 7. дейност по предотвратяване нарушаването на функционирането на националната система за защита на класифицираната информация; 8. функциите на агенцията като служба за сигурност по смисъла на ЗЗКИ и подзаконовите актове по прилагането му с изключение на функциите по глава шеста, раздел IV и V ЗЗКИ; 9. дейност по съгласуване на определените от компетентен орган специални мерки за сигурност при възлагане на специални обществени поръчки в рамките на своята компетентност; 10. информационна дейност.

Чл. 25. (1) Главна дирекция “Икономическа и финансова сигурност” извършва дейност за наблюдение, разкриване, противодействие и предотвратяване на замислени, подготвяни или осъществявани посегателства срещу националната сигурност, включително в Министерството на отбраната, Българската армия и структурите на подчинение на министъра на отбраната, свързани със: 1. опасност за икономическата и финансовата сигурност на държавата; 2. опити за изпиране и инвестиране на финансови средства, придобити по престъпен начин, и опити за финансиране на престъпни или терористични организации; 3. опасност за екологичната сигурност на държавата; 4. застрашаване сигурността на стратегически за страната обекти; 5. деструктивно въздействие върху комуникационни и информационни системи; 6. незаконна международна търговия с оръжие, изделия или технологии с двойна употреба; 7. незаконно производство, съхраняване и разпространение на общоопасни средства, изделия или технологии с двойна употреба, наркотични вещества и прекурсори, когато това поражда опасност за нормалното функциониране на държавните органи; 8. трансграничната организирана престъпност, когато поражда опасност за националната сигурност; 9. сключване на неизгодни договори и усвояване на средства по фондове на Европейския съюз чрез измама; 10. застрашаване функционирането на фискалната система на държавата и нарушаване на митническите режими на страната и на Европейския съюз; 11. участие на лица, заемащи висши държавни длъжности, в корупция и връзки с организираната престъпност.

(2) Главна дирекция “Икономическа и финансова сигурност” осъществява оперативно-издирвателна и информационна дейност.

Чл. 26. (1) Главна дирекция “Технически операции”: 1. осигурява, разработва и прилага специални разузнавателни средства и изготвя веществени доказателствени средства при условия и по ред, определени със закон; 2. наблюдава, прониква, фотографира, осъществява видео- и звукозаписване, филмиране, белязване на предмети и изготвя психологичен анализ във връзка със събирането на данни за защита на националната сигурност; 3. осъществява чрез прилагане на организационни и технически мерки защитата от подслушване и наблюдение с използване на технически средства; 4. контролира предаването на данни и получаването на информация чрез кабелни и мобилни средства за комуникация; 5. осъществява методическо ръководство по проектирането и изграждането на системи за физическа сигурност, предназначени за защита на класифицираната информация, стратегически обекти и други, имащи значение за националната сигурност, съгласува проектите, участва в приемането и сертифицирането на системите; 6. извършва дейности по чл. 20, ал. 1 ЗДАНС; 7. съдейства на компетентните държавни органи за предотвратяване чрез технически способи на терористични действия, насочени срещу държавни органи, организации, юридически лица и граждани, както и срещу стратегически обекти и дейности, свързани с посегателства срещу националната сигурност; 8. осъществява дейностите по чл. 42, ал. 1 ЗДАНС; 9. осъществява задържането на лица по чл. 125, ал. 1 ЗДАНС и охраната на задържаните лица; 10. проектира, изгражда, поддържа и развива комуникационните и информационните системи на агенцията през жизнения им цикъл; 11. извършва информационна дейност.

(2) Редът за задържане по ал. 1, т. 9, както и местата за задържане се определят от председателя на агенцията.

Чл. 27. (1) Дирекция “Финансово разузнаване” получава, съхранява, проучва, анализира и разкрива информация, получена при условията и по реда на Закона за мерките срещу изпирането на пари (ЗМИП), Закона за мерките срещу финансирането на тероризма (ЗМФТ) и ЗДАНС и упражнява контрол по прилагането на ЗМИП.

(2) Дирекцията е финансоворазузнавателната служба на Република България по смисъла на чл. 2, § 1 и 3 от Решението на Съвета на Европейския съюз от 17 октомври 2000 г. относно условията за сътрудничество и обмен на информация между звената за финансово разузнаване на държавите членки (ОВ, бр. 271 от 24 октомври 2000 г.).

(3) Дирекцията има самостоятелно деловодство и архив и кръгъл печат, на който е изписано “Държавна агенция “Национална сигурност” - дирекция “Финансово разузнаване”.

(4) В изпълнение на своите задължения дирекцията получава уведомления по чл. 11 ЗМИП и по чл. 9, ал. 3 ЗМФТ.

(5) Дирекцията изгражда, експлоатира, контролира и съхранява собствен информационен фонд.

(6) Достъпът на другите структурни звена на Държавна агенция “Национална сигурност” до информационния фонд на дирекция “Финансово разузнаване” се определя от председателя на агенцията.

(7) Дирекция “Финансово разузнаване”: 1. води регистри на информацията за изпиране на пари и за финансиране на тероризъм, на плащанията в брой на стойност над 30 000 лв. съгласно чл. 11а ЗМИП и на предоставената от Агенция “Митници” информация по чл. 11б ЗМИП; 2. обменя информация със службите за сигурност и обществен ред при условията и по реда на ЗМИП и ЗМФТ; 3. осъществява финансоворазузнавателния анализ по преписките по ЗМИП, събира допълнителна информация при условията и по реда на чл. 13 ЗМИП и дава заключение дали първоначално възникналото съмнение за изпиране на пари е потвърдено; 4. въз основа на заключението по т. 3 изпраща преписката на прокуратурата и на органите за обществен ред и сигурност или я прекратява; 5. осъществява финансоворазузнавателния анализ по преписките по ЗМФТ, събира допълнителна информация при условията и по реда на чл. 13 ЗМИП и дава заключение дали първоначално възникналото съмнение за финансиране на тероризъм е потвърдено; 6. въз основа на заключението по т. 5 изпраща преписката на прокуратурата и на органите за обществен ред и сигурност или я прекратява; 7. в качеството си по ал. 2 участва в работата на съответните комитети и организации към Европейския съюз и Съвета на Европа, на други международни, правителствени и неправителствени органи и организации, ангажирани в сферата на противодействието на изпирането на пари и финансирането на тероризъм; 8. обменя информация по случаи и съмнения за изпиране на пари и финансиране на тероризъм с финансоворазузнавателните служби и с компетентните в съответната сфера органи на други държави при условията и по реда на чл. 18 ЗМИП и чл. 14 ЗМФТ; 9. организира, контролира и отговаря за сигурността на използването на защитената уебстраница на ЕГМОНТ ГРУП и на международния обмен на информация чрез нея; 10. координира участието на служители на дирекцията в работни срещи, семинари, учебни командировки и други форми на обучение; 11. съдейства на компетентните институции за хармонизиране на българската нормативна уредба в сферата на противодействието на изпирането на пари с правото на Европейския съюз; 12. разработва нормативната база за взаимодействие на агенцията с финансоворазузнавателни звена на други държави в сферата на противодействието срещу изпирането на пари; 13. координира взаимодействието на агенцията с други държавни органи по въпроси на свободното движение на капитали, корупцията, подкупването в международните търговски сделки и конфискацията в частта, свързана с прилагането на мерките за противодействие срещу изпирането на пари и финансирането на тероризъм; 14. извършва проверки на място на лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 ЗМИП по прилагането на мерките срещу изпирането на пари и на мерките срещу финансирането на тероризъм, както и при съмнение за изпиране на пари и финансиране на тероризъм; 15. предлага на председателя на агенцията мерки за подобряване на организацията и дейността на специализираните служби на лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 ЗМИП; 16. участва в съвместни проверки с органите за надзор върху дейността на лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 ЗМИП; 17. организира и провежда самостоятелно или съвместно с органите за надзор върху дейността на лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 ЗМИП и с техните професионални организации и сдружения семинари, работни срещи и други форми на обучение, свързани с прилагането на ЗМИП и ЗМФТ; 18. подпомага методически лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 ЗМИП при разработването на вътрешните правила по чл. 16 ЗМИП; 19. осъществява текущ и инцидентен контрол за изпълнението на задълженията по ЗМИП и ЗМФТ, както и на актовете по прилагането им; 20. съставя констативни актове за нарушения на ЗМИП и ЗМФТ, както и на актовете по прилагането им и изготвя проекти на наказателни постановления; 21. представя доклади за извършените нарушения, съдържащи анализ на нарушенията и предложения за мерките, които следва да бъдат предприети за заличаване на последиците от нарушенията и за предотвратяване на бъдещи нарушения.

(8) Директорът на дирекция “Финансово разузнаване”: 1. координира взаимодействието на дирекцията с лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 ЗМИП, с органите за надзор по чл. 3а ЗМИП, с прокуратурата и със съответните служби за сигурност и обществен ред по чл. 12 ЗМИП; 2. осъществява взаимодействието на дирекцията с другите структурни звена в агенцията; 3. представлява дирекцията в международната организация на финансоворазузнавателните служби, както и в съответните структури на Европейския съюз и на Съвета на Европа; 4. координира взаимодействието на дирекцията с финансоворазузнавателните служби и обмена на информация по чл. 18 ЗМИП и по чл. 14 ЗМФТ; 5. образува оперативни преписки по информация за изпиране на пари, подадена при условията и по реда на ЗМИП, и възлага работата по тях; 6. образува оперативни преписки по информация за финансиране на тероризъм, подадени при условията и по реда на ЗМФТ, и възлага работата по тях; 7. определя комисия по прекратяването и архивирането на преписките по т. 5 и 6; 8. прекратява преписките по т. 5 и 6 въз основа на заключение на комисията по т. 7; 9. упражнява правомощия, произтичащи от ЗМИП, ЗМФТ и от нормативните актове по прилагането им; 10. изготвя и представя на председателя на агенцията ежегоден доклад за дейността на дирекцията.

Чл. 28. (1) Дирекция “Инспекторат” извършва самостоятелно и във взаимодействие с други структурни звена на агенцията контролни и други проверки по указание на председателя на агенцията по отношение на: 1. спазването на нормативните актове и актовете на председателя на агенцията, които се отнасят до организацията на работа в агенцията; 2. управлението и разпореждането с материални средства; 3. логистичното осигуряване; 4. управлението на човешките ресурси, като може да предлага образуване на дисциплинарно производство при констатирани нарушения на служебните задължения; 5. прояви на корупция в агенцията; 6. спазването на правата на човека; 7. сигналите и предложенията срещу незаконни или неправилни действия или бездействия на служители от администрацията и изготвя отговори по тях.

(2) Дирекция “Инспекторат” извършва или участва в проверките на специалната подготовка и дисциплината и оказва помощ по организацията и методите на работа на ръководния състав на основните структурни звена на агенцията.

(3) Организацията на дейността, видовете проверки, както и условията и редът за извършването им се определят от председателя на агенцията.

Чл. 29. Дирекция “Информация и архив”: 1. осъществява дейностите по регистрацията, промените, движението и архивирането на действащия оперативен отчет, както и по съхраняването и ползването на архивния оперативен отчет на агенцията; 2. създава и поддържа картотеките за действащия и архивния оперативен отчет на агенцията; 3. осъществява справочната и статистическата дейност, свързани с действащия и архивния оперативен отчет на агенцията; 4. предоставя на ръководството на агенцията и на ръководителите на оперативно-издирвателните структурни звена статистически данни за състоянието на оперативния отчет; 5. осъществява координацията по линия на оперативния отчет с други държавни органи за защита на националната сигурност при условия и по ред, определени със съвместен акт на председателя на агенцията и съответния министър или ръководител на ведомство; 6. предоставя данни от архивния оперативен отчет на други държавни органи за защита на националната сигурност, както и на органите на съдебната власт за нуждите на конкретно наказателно дело при условия и по ред, определени от председателя на агенцията; 7. изготвя и предлага проекти на нормативни актове за организацията на дейността по оперативния отчет и дейността с доброволните сътрудници в агенцията.

Чл. 30. Дирекция “Координация и информационно-аналитична дейност”: 1. обработва, систематизира и анализира информацията, придобита от специализираната администрация и териториалните дирекции на агенцията, както и от други източници; 2. изготвя анализи и прогнози за състоянието на националната сигурност за нуждите на висшите органи на държавната власт и на ръководството на агенцията; 3. изготвя обобщени оценки на разузнавателните заплахи; 4. изготвя годишен доклад за дейността на агенцията; 5. изготвя периодични информации за нуждите на висшите органи на държавната власт, на ръководството на агенцията, на специализираната администрация и на териториалните дирекции на агенцията; 6. изготвя информационни справки за вътрешни и външни потребители по разпореждане на председателя на агенцията; 7. изготвя информационни задачи във връзка с аналитичната и прогностичната дейност за уточняване и допълване на подадена информация от структурните звена на агенцията; 8. изготвя план за управленската дейност на агенцията; 9. предлага на председателя на агенцията препоръки за оптимизиране дейността на агенцията на основа на формулираните разузнавателни заплахи и на резултатите от анализа на собствената дейност на агенцията; 10. предлага на председателя на агенцията привличането на външни експерти във връзка с извършването на конкретни анализи и прогнози или с обучението и повишаването на квалификацията на анализаторите; 11. изготвя методически указания по организацията на информационната, аналитичната и прогностичната дейност в агенцията и консултира специализираната администрация и териториалните дирекции по разпореждане на председателя на агенцията; 12. в рамките на своята компетентност осъществява координация между специализираната администрация и териториалните дирекции на агенцията, както и между агенцията и други държавни органи при осъществяване на законовите им функции, като при необходимост по разпореждане на председателя на агенцията изготвя становища.

Раздел V

Структура и функции на териториалните дирекции Чл. 31. (1) Териториалните дирекции се състоят от отдели и самостоятелни сектори. В отделите могат да се създават сектори. В териториалните дирекции може да се изграждат и структурни звена от по-нисък ранг.

(2) Структурата на всяка от териториалните дирекции се определя в съответствие с възложените им задачи и дейности.

(3) В структурата на териториалните дирекции могат да се изграждат структурни звена с функции и предмет на дейност както на главните дирекции.

Чл. 32. (1) Териториалните дирекции осъществяват в района си на действие дейностите по чл. 4 ЗДАНС.

(2) Териториалните дирекции се ръководят от директори, които осъществяват общото и непосредственото им ръководство и са подчинени на председателя на агенцията.

(3) Главните дирекции и дирекциите в тях осъществяват общо и методическо ръководство на съответните структурни звена от териториалните дирекции, като последните ги информират по съответното направление на дейност.

Глава трета

ВЗАИМОДЕЙСТВИЕ С ДЪРЖАВНИ ОРГАНИ И ДРУГИ ОРГАНИЗАЦИИ Чл. 33. (1) При осъществяване на своите функции агенцията взаимодейства с Народното събрание, с Президента на Република България, с Министерския съвет и министерствата, с органите на съдебната власт и с другите държавни органи и организации, както и с органите на местното самоуправление и местната администрация.

(2) Агенцията взаимодейства и с правозащитни и други граждански организации в областта на зачитане и гарантиране на правата на човека и основните свободи.

Чл. 34. (1) Държавните органи и организации предоставят достъп до служебните си помещения, техническите си възли и друго тяхно имущество на органите на агенцията при изпълнение на служебните им задължения.

(2) Достъпът до стратегически обекти и дейности, които са от значение за националната сигурност, се осигурява независимо от формата на собственост и управлението им.

(3) Органите на агенцията получават достъпа по ал. 1 и 2 чрез удостоверяване на качеството си със служебната карта или служебния знак по смисъла на чл. 130, ал. 2 ЗДАНС.

Чл. 35. (1) Взаимодействието с Министерството на вътрешните работи, с Министерството на отбраната, със службите за сигурност и службите за обществен ред се урежда със съвместни инструкции между председателя на агенцията и ръководителите на съответните ведомства.

(2) Взаимодействието с други държавни органи и организации може да се осъществява въз основа на съвместни инструкции.

Чл. 36. (1) Служителите на агенцията ползват лечебните заведения към Министерския съвет, Министерството на отбраната и Министерството на вътрешните работи по реда на Закона за здравното осигуряване.

(2) Условията и редът за ползване на лечебните заведения по ал. 1 се определят със съвместни инструкции между председателя на агенцията и съответния ръководител на лечебното заведение.

(3) Взаимоотношенията при ползването на почивните бази, санаториалните и профилактичните заведения към Министерството на държавната администрация и административната реформа, Министерството на отбраната и Министерството на вътрешните работи от служителите на агенцията и финансовите взаимоотношения се уреждат със съвместни инструкции между председателя на агенцията и министъра на държавната администрация и административната реформа, съответно министъра на отбраната и министъра на вътрешните работи.

Глава четвърта

ДЕЙНОСТИ НА АГЕНЦИЯТА ПО ПОЛУЧАВАНЕ И ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ, КОНТРАРАЗУЗНАВАТЕЛНА ЗАЩИТА НА СТРАТЕГИЧЕСКИ ЗА СТРАНАТА ОБЕКТИ И ДЕЙНОСТИ И ПО ПРОУЧВАНЕ ЗА ИЗДАВАНЕ НА РАЗРЕШЕНИЯ ЗА ДОСТЪП ДО КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ Чл. 37. (1) Органите на агенцията предоставят информация на компетентните държавни органи с цел предотвратяване на посегателства срещу националната сигурност.

(2) Предоставянето на информация на други държавни органи за осъществяване на функциите им по управление в областта на националната сигурност се извършва от председателя на агенцията или от оправомощени от него длъжностни лица.

Чл. 38. Исканията на агенцията по чл. 129, ал. 3 ЗДАНС се отправят писмено, а информацията се предоставя в писмен вид или на други подходящи информационни носители.

Чл. 39. Координацията и оперативното взаимодействие на агенцията с компетентни служби на други държави и международни организации в интерес на националната сигурност се осъществяват от главните дирекции и дирекциите от специализираната администрация на агенцията, доколкото друго не е предвидено в съответния международен договор.

Чл. 40. В изпълнение на дейността по чл. 4, ал. 3 ЗДАНС органите на агенцията: 1. осигуряват в контраразузнавателно и информационно отношение защитата на стратегически обекти и дейности, които са от значение за националната сигурност; 2. издават разрешения за работа или за извършване на конкретно възложена задача в стратегически обекти и дейности.

Чл. 41. (1) Стратегическите обекти и дейности, които са от значение за националната сигурност, се определят от Министерския съвет в единен списък по предложение на съответните министри или ръководители на ведомства след предварително съгласуване с председателя на агенцията.

(2) Защитата на стратегическите обекти и дейности от значение за националната сигурност по смисъла на чл. 4, ал. 3 ЗДАНС включва: 1. контрол на организацията на физическа защита (охрана) на обектите; 2. информационна защита, осъществявана чрез административни, организационни, технически и криптографски мерки.

Чл. 42. Агенцията оказва съдействие и осъществява контрол и на недържавни органи и организации, които имат разрешение за работа в стратегически обекти.

Чл. 43. (1) Разрешенията по чл. 40, т. 2 предоставят достъп до стратегическите зони на стратегическия обект или до зоните, свързани с изпълнението на стратегическата дейност.

(2) Зоните се определят от ръководителя на съответния обект или от възлагащия съответната дейност при условия и по ред, определени със съвместна инструкция на председателя на агенцията и министъра на вътрешните работи.

(3) За еднократни посещения в стратегическите обекти не се издават разрешения по чл. 40, т. 2, ако посещението не изисква достъп до стратегическите зони на обекта. Посетителят се придружава от служител, определен от ръководителя на обекта.

Чл. 44. (1) Разрешенията по чл. 40, т. 2 се издават от председателя на агенцията или от оправомощени от него длъжностни лица по писмено искане на ръководителя на стратегическия обект или на възлагащия съответната дейност. В искането се посочват трите имена, единният граждански номер и адресът на лицето, както и длъжността, която ще заема, или конкретната задача, която ще изпълнява. За чужденци се посочват пълните им имена и индентифициращи данни от документа за самоличност, с който пребивават на територията на страната.

(2) Разрешенията за работа или за извършване на конкретна задача в стратегически обекти или дейности важат за срока на заемане на съответната длъжност или за срока на изпълнение на конкретната задача, но за не повече от 3 години.

Чл. 45. (1) Разрешенията за работа или за извършване на конкретно възложена задача и дейности в стратегически обекти се издават на граждани, които: 1. са пълнолетни; 2. не са осъждани за умишлено престъпление от общ характер, освен ако са реабилитирани; 3. не страдат от психически заболявания, установени и документирани по съответния ред; 4. за които няма данни, че извършват дейност, застрашаваща националната сигурност; 5. ще заемат длъжност или ще изпълняват конкретно възложена задача в стратегически обект или дейност.

(2) Ръководителите на стратегически обекти и възлагащите съответната дейност предоставят на органите по чл. 44, ал. 1 списък на длъжностите в стратегическия обект или на дейностите, които изискват достъп до стратегическите зони в тях. При промяна в списъка те са длъжни да уведомят същите органи незабавно.

(3) Изискванията на ал. 1 се прилагат и при провеждане на конкурси по реда на Кодекса на труда и на други нормативни актове.

Чл. 46. (1) Отказва се издаването на разрешенията по чл. 40, т. 2, а издадените се отнемат, когато органите по чл. 44, ал. 1 установят, че лицата: 1. не отговарят или са престанали да отговарят на някое от изискванията на чл. 45, ал. 1; 2. са престанали да заемат съответната длъжност или да изпълняват конкретната задача в стратегическия обект или дейност.

(2) За обстоятелството по ал. 1, т. 2 ръководителят на обекта или възлагащият съответната дейност е длъжен да уведоми незабавно органа, издал разрешението.

Чл. 47. Писменият отказ за издаване или отнемане на издадено разрешение за работа или за извършване на конкретно възложена задача в стратегически обекти или дейности се съобщава на ръководителя на стратегическия обект или на възложилия съответната дейност и на служителя, съответно на кандидата за заемане на длъжността.

Чл. 48. (1) В изпълнение на дейността по чл. 11, ал. 2 и 3 ЗЗКИ агенцията извършва проучване за надеждност на лицата и издава, отказва да издаде, прекратява или отнема издадени разрешения за достъп до класифицирана информация и удостоверения за сигурност.

(2) Ръководителите на организационните единици изпращат искането за провеждане на процедура по проучване за надеждност на своите служители съгласно ЗЗКИ, както и останалите необходими документи по глава шеста, раздел II от Правилника за прилагане на Закона за защита на класифицираната информация, приет с Постановление № 276 на Министерския съвет от 2002 г. (обн., ДВ, бр. 115 от 2002 г.; изм. и доп., бр. 22 от 2003 г., бр. 6 от 2004 г., бр. 56 от 2006 г. и бр. 84 от 2007 г.), както следва: 1. за служители от министерствата и централните ведомства - в Главна дирекция “Контраразузнаване”; 2. за останалите организационни единици - в териториалните дирекции на агенцията.

(3) След извършване на всички дейности по проучването териториалните дирекции изпращат предложение за издаване или отказ за издаване на разрешение или удостоверение в Главна дирекция “Контраразузнаване” при спазване на сроковете по ЗЗКИ.

(4) Алинея 3 се прилага и в случаите, когато е налице основание за прекратяване или отнемане на издадено разрешение или удостоверение.

Глава пета

УСЛОВИЯ И РЕД ЗА ПРИКРИВАНЕТО НА СЛУЖИТЕЛИ НА АГЕНЦИЯТА В ДЪРЖАВНИ ОРГАНИ, ОРГАНИЗАЦИИ И В ДРУГИ ЮРИДИЧЕСКИ ЛИЦА Чл. 49. Прикриването на служители на агенцията, както и тяхната дейност се осъществяват при спазване принципите на законност и конспиративност.

Чл. 50. Дейността на прикритие се осъществява в държавни органи, организациите, както и в юридически лица.

Чл. 51. Служителите на прикритие са държавни служители на агенцията с особен статут, които имат правата и задълженията, предвидени в Закона за Държавна агенция “Национална сигурност” и в съответния специален закон, приложим относно заеманата длъжност на прикритие.

Чл. 52. (1) Служители на агенцията работят на прикритие при доказана оперативна необходимост.

(2) Оперативна необходимост е налице, когато възложените със закон задачи и дейности на агенцията не могат да се изпълнят по друг начин освен чрез назначаване на служители на прикритие.

(3) Директорите на главни дирекции и дирекции от специализираната администрация обосновават оперативната необходимост пред председателя на агенцията.

Чл. 53. (1) Служителите на прикритие осъществяват контраразузнавателна дейност и оперативно-издирвателна дейност за защита на националната сигурност.

(2) Служителите на прикритие и конкретните задачи и дейности, изпълнявани от тях, се определят със заповед на председателя на агенцията за всеки отделен случай.

(3) Служителите на прикритие не разполагат с правомощията по чл. 125 - 128 от Закона за Държавна агенция “Национална сигурност”.

Чл. 54. Служителите на прикритие осъществяват дейността си по начин, който не застрашава прикритието от разкриване.

Чл. 55. (1) Служителите на агенцията се назначават на прикритие по служебно или по трудово правоотношение от съответния ръководител на държавен орган, съответно от управителния орган на организацията или юридическото лице, по искане на председателя при спазване разпоредбите на Закона за държавния служител, Кодекса на труда или съответния специален закон.

(2) Служител на някоя от структурите по ал. 1 може да стане служител на прикритие на агенцията след назначаването му на служба в агенцията.

Чл. 56. (1) Председателят на агенцията отправя до органите по чл. 55, ал. 1 искане за съдействие, в което посочва и длъжностите, подходящи за заемане от служител на прикритие, и длъжностно лице от агенцията за осъществяване на контакт.

(2) В случай на съгласие органът по чл. 55, ал. 1 в едномесечен срок от получаване на искането за съдействие уведомява писмено председателя на агенцията за специфичните изисквания, условията и реда за назначаване на служителя на прикритие на определена длъжност.

(3) За осъществяване на съдействието по ал. 1 органът по чл. 55, ал. 1 може да предлага изменения в съответния нормативен акт, определящ организацията, функциите и числеността на персонала, с цел промяна на длъжностното разписание и откриване на допълнителна длъжност.

(4) Председателят на агенцията и органът по чл. 55, ал. 1 съгласуват мерките за организиране прикриването на определения със заповед служител на агенцията.

(5) Съдействието за назначаване на служители на прикритие и организиране прикриването на дейността им се осъществява от съответните органи по чл. 55, ал. 1 при спазване на изискванията за защита на информацията, класифицирана като държавна тайна съгласно т. 3 от раздел II на приложение № 1 към чл. 25 ЗЗКИ.

(6) Органът по чл. 55, ал. 1 е длъжен да оказва съдействие на служителя на прикритие при изпълнение на функциите му.

Чл. 57. (1) Изпълнението на дейността на прикритие за служителя на агенцията започва от датата на назначаването му на определената длъжност, съответно от датата на назначаването му в агенцията в случаите по чл. 55, ал. 2.

(2) Дейността на прикритие се прекратява със заповед на председателя на агенцията, за която се уведомява органът по чл. 55, ал. 1.

(3) Към уведомлението по ал. 2 председателят на агенцията прилага писменото искане на служителя на прикритие до органа по чл. 55, ал. 1 за прекратяване на служебното или трудовото правоотношение при спазване на процедурата по съответния нормативен акт.

Чл. 58. (1) Органът по чл. 55, ал. 1 взема необходимите мерки да не се допусне разкриване на осъществяваната дейност на прикритие и след прекратяването й.

(2) При структурни промени и съкращаване на длъжността органът по чл. 55, ал. 1 след съгласуване с председателя на агенцията взема съответните мерки за запазване длъжността на служителя на прикритие или го преназначава на друга подходяща длъжност, ако е налице такава възможност.

Чл. 59. (1) За работата си по служебно или по трудово правоотношение по чл. 55, ал. 1 служителят на прикритие получава брутна заплата или брутно трудово възнаграждение, обезщетения и други доходи, предвидени за заеманата длъжност.

(2) Органът по чл. 55, ал. 1 внася задължителните осигурителни вноски върху изплатените брутни възнаграждения и други доходи на служителя на прикритие.

Чл. 60. (1) Когато полученият нетен месечен доход за работата на прикритие е по-нисък от полагащия се за заеманата длъжност в агенцията, агенцията изплаща разликата на служителя и внася разликата в осигурителните вноски.

(2) Разликата в осигурителните вноски се внася по определен от Националната агенция за приходите ред, съгласуван с агенцията.

Чл. 61. (1) Служителите на прикритие ползват отпуски при условията и в размерите, предвидени в съответния нормативен акт.

(2) Когато размерът на платения годишен отпуск, полагащ се за заеманата длъжност в агенцията, е по-голям от платения годишен отпуск по ал. 1, агенцията изплаща обезщетение за неизползваната част от отпуска при освобождаване на служителя от агенцията.

Чл. 62. При пенсиониране на служителите, работили на прикритие, документите за периода на работа на прикритие се издават от агенцията за категорията труд и за осигурителния стаж и доход за заеманата от тях длъжност в агенцията.

Глава шеста

ДЪРЖАВНА СЛУЖБА В АГЕНЦИЯТА

Раздел I

Организационна структура Чл. 63. (1) Численият състав на агенцията включва държавните служители и лицата, работещи по трудово правоотношение.

(2) Численият състав на агенцията се води на отчет в дирекция “Човешки ресурси”. Той се разпределя по отделните структурни звена на агенцията чрез длъжностното разписание.

Чл. 64. Председателят на агенцията в рамките на числения състав на агенцията утвърждава длъжности в международни организации и други държави въз основа на договори, по които Република България е страна. На тези длъжности се назначават служители за определен срок.

Чл. 65. (1) Функционалните задължения съдържат подробните задачи и дейности на съответните звена.

(2) Структурата на главните дирекции, дирекциите и териториалните дирекции в агенцията се определя съобразно функционалните им задължения и състоянието на оперативната обстановка.

(3) С длъжностното разписание се определят численият състав на структурните звена, наименованието на длъжностите, ранговете и степените, изискванията за минимална степен на образование и професионална квалификация.

Чл. 66. (1) Проектите за функционални задължения, предложения за структурата и за длъжностното разписание се разработват от ръководителите на структурните звена на агенцията и се предоставят на дирекция “Човешки ресурси”.

(2) Проектите и предложенията по ал. 1 по отношение на териториалните дирекции се съгласуват с директорите на съответните главни дирекции.

(3) Дирекция “Човешки ресурси” координира разработването на проектите и предложенията по ал. 1 и 2, като предлага за утвърждаване от председателя на агенцията функционалните задължения на звената и структурата.

(4) Дирекция “Човешки ресурси” обобщава предложенията и изготвя длъжностното разписание в агенцията и го предлага за утвърждаване от председателя на агенцията.

(5) Дирекция “Управление при кризи и отбранително-мобилизационна подготовка” разработва и предлага за утвърждаване проекти на военновременни структури и длъжностното разписание съобразно функциите на агенцията във военно време по ред, определен от председателя на агенцията.

Чл. 67. Председателят на агенцията утвърждава класификатор на длъжностите в агенцията, който се обнародва в “Държавен вестник”.

Чл. 68. (1) В агенцията се изготвят и утвърждават длъжностни характеристики.

(2) Длъжностната характеристика съдържа: 1. изискванията за заемане на длъжността; 2. длъжностните задължения.

(3) В изискванията за заемане на длъжността се посочват необходимото минимално образование или образователно-квалификационна степен, специалността, необходимата квалификация, специализация, професионален опит, необходимото ниво за достъп до класифицирана информация по ЗЗКИ, както и други изисквания в зависимост от спецификата на длъжността.

(4) Длъжностните задължения определят дейностите и задачите, които се възлагат за изпълнение на съответния служител, както и субординацията при изпълнението им.

Чл. 69. Длъжностните характеристики се разработват от структурните звена на агенцията и след съгласуване с дирекция “Човешки ресурси” се утвърждават от председателя на агенцията.

Чл. 70. Служителите от дирекция “Човешки ресурси” са длъжни да запознаят всеки служител с длъжностната характеристика за длъжността, на която е назначен. Запознаването се удостоверява с подпис на служителя в протокол. Длъжностните характеристики и протоколите се съхраняват в служебното досие на служителя.

Раздел II

Изисквания за постъпване на служба Чл. 71. (1) За постъпване на държавна служба в агенцията кандидатите подават заявление и анкетна карта по образци, утвърдени от председателя на агенцията.

(2) Към заявлението по ал. 1 се прилагат: 1. автобиография; 2. копие на лична карта; 3. нотариално заверено копие на диплома за завършено образование (при издадена диплома от чуждо учебно заведение - удостоверителен документ от компетентен орган за признато в Република България образование); 4. документ, удостоверяващ трудовия стаж и/или служебния стаж; 5. свидетелство за съдимост; 6. документ, удостоверяващ, че срещу лицето не се води наказателно производство за умишлено престъпление от общ характер; 7. декларация по чл. 4, ал. 1, т. 2 от Закона за защита на личните данни; 8. съгласие за проучване по ЗЗКИ, ако такова е необходимо с оглед на изискванията за заемане на длъжността, за която кандидатства; 9. декларация за наличието на обстоятелствата по чл. 53, ал. 1 ЗДАНС; 10. декларация, че притежават само българско гражданство.

(3) Кандидатите се подлагат на медицинско изследване за установяване на здравословното им състояние.

(4) Когато длъжността, за която се кандидатства, изисква достъп до класифицирана информация, кандидатите за работа в агенцията попълват и подават необходимите документи за проучване за надеждност съгласно ЗЗКИ.

Чл. 72. (1) Кандидатите за назначаване в агенцията подлежат на първоначална проверка на психологическата годност преди назначаване на длъжност в агенцията.

(2) Проверката на психологическата годност се осъществява чрез провеждане на психологическо изследване от експерт-психолози от агенцията.

(3) На работа в агенцията се назначават само лица, преминали успешно проверката по ал. 1.

Чл. 73. Специфичните изисквания за постъпване на служба в агенцията се определят от председателя на агенцията с наредбата по чл. 53, ал. 2 ЗДАНС.

Раздел III

Назначаване и преминаване на службата Чл. 74. (1) Служебното правоотношение на държавните служители в агенцията възниква въз основа на заповед по чл. 55 ЗДАНС.

(2) Кандидатите за държавни служители се назначават на съответната длъжност, като им се присъжда съответен ранг и степен.

Чл. 75. Председателят на агенцията определя: 1. вида на униформеното облекло и отличителните знаци; 2. държавните служители, които осъществяват правомощията си по ЗДАНС в униформено облекло; 3. случаите на носене на униформено облекло от служители извън посочените по т. 2.

Чл. 76. При назначаване на държавен служител на длъжност, на която съответства по-висок ранг, или на друга длъжност в рамките на притежавания ранг се взема съгласието му.

Чл. 77. Държавен служител може да бъде преназначен на друга длъжност, изискваща по-нисък ранг или степен, когато: 1. поради намалена работоспособност, установена с решение на компетентните органи на медицинската експертиза на работоспособността, служителят не може да изпълнява досегашната си длъжност и няма друга подходяща длъжност от същия ранг или степен; 2. след атестиране по реда на раздел V.

Раздел IV

Рангове и степени. Длъжности на държавните служители Чл. 78. (1) Ранговете на държавните служители в агенцията са съответни на изпълняваните функции, притежаваната квалификация, професионалния опит и заеманите длъжности. Ранговете имат степени.

(2) Степените отразяват професионалния опит на държавните служители. Най-високата степен във всеки ранг е първа степен.

(3) Според ранга степените са: 1. за държавен агент - първа и втора; 2. за специален агент - първа и втора; 3. за главен агент - първа и втора; 4. за старши агент - първа, втора, трета, четвърта; 5. за младши агент - първа, втора, трета, четвърта; 6. за главен сътрудник - първа и втора; 7. за сътрудник - първа, втора и трета.

(4) С класификатора на длъжностите се определят съответствието на длъжностите в агенцията с ранговете и степените.

Чл. 79. (1) На държавните служители се присъждат рангове и степени от председателя на агенцията.

(2) При назначаване на по-висока длъжност се присъжда по-висок ранг или степен, когато се изискват за съответната длъжност.

(3) Присъждането на по-висока степен може да е свързано или да не е свързано с промяна на длъжността.

(4) При назначаване на държавна служба в агенцията органът по ал. 1 може да присъжда ранг или степен, по-висок от минималния съответстващ за длъжността.

Чл. 80. Минималният срок за престояване в един ранг за държавните служители е една година.

Чл. 81. (1) Държавните служители се назначават на длъжност, изискваща по-висок ранг, след завършване на квалификационен курс за съответната длъжност, ако длъжността изисква това.

(2) Държавните служители се назначават на друга длъжност в обхвата на притежавания ранг след завършване на квалификационен курс, ако длъжността изисква това.

Чл. 82. (1) Не се повишават в ранг или в степен държавните служители с наложени дисциплинарни наказания по чл. 90, ал. 1, т. 3 и 4 ЗДАНС, които не са заличени.

(2) Времето, прослужено при наложено дисциплинарно наказание “понижаване в ранг, степен или длъжност”, не се зачита при изчисляване на срока за повишаване в следващ ранг.

Раздел V

Условия и ред за атестиране на държавните служители Чл. 83. (1) Атестирането се извършва по система от критерии, чрез които се оценяват постигането на предварително съгласувани цели, степента на изпълнение на задълженията и професионалните компетентности на държавния служител.

(2) Целите по ал. 1 се утвърждават от председателя на агенцията по предложение на съответните главни директори и директори.

(3) Атестирането на държавните служители се извършва чрез изготвяне на оценка за изпълнение на длъжността, която трябва да е мотивирана, като се основава на обективно установени факти и обстоятелства.

(4) Атестирането на държавните служители се извършва ежегодно през декември и обхваща дейността на служителя за съответната календарна година.

(5) Извън случаите по ал. 3 държавните служители могат да бъдат атестирани и по решение на председателя на агенцията за последния едногодишен период.

Чл. 84. Атестацията се оформя в атестационна карта и мотивационна част, която съдържа констатации и оценки въз основа на критерии, определени от председателя на агенцията в методика. Методиката съдържа системата от показатели, механизма за количественото им измерване и формирането на крайната оценка за изпълнението на длъжността.

Чл. 85. (1) Атестацията се изготвя от непосредствения началник на държавния служител.

(2) Непосредственият началник запознава държавния служител с атестацията срещу подпис.

(3) Атестацията може да се обжалва от държавния служител в 7-дневен срок от запознаването пред горестоящия началник.

(4) Жалбата се разглежда в 14-дневен срок. Горестоящият началник отхвърля жалбата или коригира оценката за изпълнение на длъжността. Решението му е окончателно.

Чл. 86. Атестирането на главните директори на главни дирекции, директорите на дирекции от общата и специализираната администрация, директорите на териториалните дирекции, служителя по сигурността на информацията, финансовите контрольори и ръководителя на звеното за вътрешен одит се извършва от председателя на агенцията. Решението на председателя е окончателно.

Чл. 87. Получените оценки за изпълнение на служебните задължения са основания за назначаване на друга длъжност, присъждане на друг ранг и/или степен, както и за прекратяване на служебното правоотношение по чл. 110, ал. 1, т. 7, буква “б” ЗДАНС.

Раздел VI

Професионална подготовка Чл. 88. (1) Професионалната подготовка на служителите от агенцията се провежда под формата на професионално обучение.

(2) Професионалното обучение при постъпване на длъжности, за които се изисква първоначална професионална подготовка, се провежда в Центъра за професионална подготовка към дирекция “Човешки ресурси” на агенцията или в други учебни заведения.

(3) Организацията и дейността на центъра по ал. 2 се определя с акт на председателя на агенцията.

(4) Председателят на агенцията утвърждава списък на длъжностите, за които първоначалната професионална подготовка е задължителна.

(5) Професионалното обучение на държавните служители от агенцията може да се извършва и във висши училища и други учебни заведения на територията на страната или в други държави.

Чл. 89. (1) В съответствие със специфичните нужди на агенцията служителите от агенцията след разрешение от председателя могат да кандидатстват и да се обучават за придобиване на образователно-квалификационни, образователни и научни степени в области, професионални направления и специалности на висшето образование във висши училища у нас и в чужбина.

(2) Служителят на агенцията, приет за обучение при условията на ал. 1, сключва договор с председателя на агенцията за повишаване квалификацията на служителя чрез придобиване степен на висшето образование. Договорът се изготвя от дирекция “Човешки ресурси”.

(3) С договора по ал. 2 се определят: 1. степента в област, професионално направление и специалност на висшето образование, за придобиването на която служителят ще се обучава; 2. мястото, формата и времето на обучение; 3. условията за ползване на отпуск за обучение в учебно заведение по чл. 84, ал. 1 ЗДАНС; 4. задължението след заемане на длъжност, изискваща придобитата степен на висшето образование, служителят да служи в агенцията за срок, пропорционален на времето за обучение, но не по-дълъг от 5 години; 5. отговорността при неизпълнение на задълженията по т. 4.

Чл. 90. (1) Служителите на агенцията придобиват, повишават, актуализират и специализират професионалните си знания и умения със или без откъсване от работа във: 1. Центъра за професионална подготовка към дирекция “Човешки ресурси” на агенцията; 2. други национални или чуждестранни обучаващи институции.

(2) Изпращането на служителите от агенцията за придобиване, повишаване, актуализиране и специализиране на професионалните им знания и умения се извършва със заповед на председателя на агенцията по предложение на съответния директор.

(3) Със заповедта по ал. 2 се определя дали обучението е със или без откъсване от работа.

(4) За времето на обучение с откъсване от работа се счита, че служителят изпълнява служебните си задължения.

Чл. 91. Професионалната подготовка на служителите в агенцията се планира, организира, контролира и ръководи от дирекция “Човешки ресурси”.

Раздел VII

Възнаграждения на служителите в агенцията Чл. 92. Служителите в агенцията получават брутно възнаграждение, състоящо се от основно месечно възнаграждение и допълнителни възнаграждения.

Чл. 93. (1) Размерът на основното месечно възнаграждение на държавните служители се определя въз основа на базата по чл. 71, ал. 2 ЗДАНС.

(2) Председателят на агенцията получава ежемесечно данни от Националния статистически институт за средномесечната заплата на заетите лица в бюджетната сфера.

(3) Конкретният размер на основните месечни възнаграждения на държавните служители се определя по реда на чл. 71, ал. 3 ЗДАНС, като основното месечно възнаграждение се преизчислява всяко тримесечие на основата на данните от Националния статистически институт за последния месец от предходното тримесечие.

Чл. 94. (1) Размерът на основното месечно възнаграждение на лицата, работещи по трудово правоотношение, се определя въз основа на базата по чл. 73, ал. 2 ЗДАНС.

(2) Конкретният размер на основните месечни възнаграждения по ал. 1 се определя съгласно вътрешните правила за работната заплата и разполагаемите средства по бюджета, като основното месечно възнаграждение се преизчислява всяко тримесечие на основата на данните от Националния статистически институт за последния месец от предходното тримесечие.

Чл. 95. Председателят на агенцията утвърждава вътрешни правила за работната заплата в агенцията.

Чл. 96. (1) На държавните служители се изплащат допълнителни възнаграждения при условия, по ред и в размери, определени в чл. 72, ал. 1 ЗДАНС и в актовете на председателя на агенцията по чл. 72, ал. 1, т. 2 и ал. 2 ЗДАНС.

(2) Допълнителните възнаграждения по чл. 72, ал. 1, т. 4 и 5 ЗДАНС се изплащат при условия и в размери, определени от Министерския съвет, като те са не по-малки от определените за трудовите правоотношения.

(3) Допълнителните възнаграждения по чл. 72, ал. 1, т. 4 ЗДАНС се изплащат, ако притежаваната научна степен е свързана с изпълняваните функции и задачи от държавния служител съгласно длъжностната му характеристика и останалите регламентиращи документи.

Чл. 97. (1) На лицата, работещи по трудово правоотношение, се изплащат допълнителни възнаграждения, определени в ЗДАНС и в акт на Министерския съвет.

(2) Конкретният размер на допълнителното трудово възнаграждение за трудов стаж и професионален опит се определя с колективен трудов договор и/или с вътрешните правила за работната заплата и с индивидуалния трудов договор, като този размер не може да бъде по-малък от 1 на сто за всяка година придобит трудов стаж и професионален опит.

Раздел VIII

Отличия и награди Чл. 98. (1) Отличията и наградите са лични.

(2) Видът на отличието или наградата се определя съобразно конкретния личен принос за изпълнението на служебните задължения и от значимостта на постигнатите трайни резултати.

(3) Отличията и наградите се дават въз основа на писмена заповед.

Чл. 99. Отличията и наградите се дават от председателя на агенцията, а в случаите по чл. 86, ал. 3 ЗДАНС - и от длъжностни лица, определени със заповед на председателя на агенцията.

Чл. 100. С “писмена похвала” се награждават служители, които имат съществен принос за изпълнението на конкретна професионална задача.

Чл. 101. С “обявяване на благодарност” се награждават служители на агенцията, проявили инициативност и постигнали високи професионални резултати при изпълнението на функциите си.

Чл. 102. (1) Със сребърен почетен знак на Държавна агенция “Национална сигурност” се награждават служители, български и чуждестранни граждани за принос и конкретна помощ при защитата на националната сигурност, както и за принос в развитието на отношенията между агенцията и съответните структури на други държави или международни органи и организации.

(2) Награждаването със сребърен почетен знак се извършва от председателя на агенцията по предложение на заместник-председателите.

(3) Формата и видът на сребърния знак се определят от председателя на агенцията.

Чл. 103. (1) Най-високото професионално отличие в агенцията е златен почетен знак на Държавна агенция “Национална сигурност”.

(2) Със златен почетен знак председателят на агенцията награждава служители за проявен героизъм, смелост и себеотрицание, за конкретен съществен принос и висок професионализъм при изпълнението на служебни задачи с изключително значение за националната сигурност на Република България.

(3) Отличието по ал. 1 се дава на служители и за безукорно поведение, постигнати трайни резултати в служебната работа, образцово изпълнение на служебните задължения и продължителна служба в агенцията, която е не по-малко от 15 години.

(4) Отличието по ал. 1 може да се дава и на български и чуждестранни граждани за голям принос и съществена конкретна помощ при защитата на националната сигурност, както и за голям принос в развитието на отношенията между агенцията и съответните структури на други държави или международни органи и организации.

Чл. 104. С почетните знаци по чл. 102 и 103 могат да бъдат награждавани посмъртно служители, загинали при или по повод изпълнение на служебните си задължения.

Чл. 105. Служителите, наградени със сребърен или златен почетен знак, могат да го носят върху облеклото си от дясната страна на гърдите.

Чл. 106. С парична или предметна награда се награждават служителите за професионално изпълнение на важни служебни задачи, както и за трайни професионални резултати.

Чл. 107. (1) Награждаването на служителите на агенцията се извършва въз основа на мотивирано предложение до органа, който има право да награждава със съответното отличие или награда.

(2) Предложения за награждаване могат да правят непосредствените и висшестоящите началници.

Чл. 108. Предложенията за награждаване с парични или предметни награди предварително се съгласуват с дирекция “Финансово-стопанска и управление на собствеността”.

Чл. 109. (1) Дирекция “Човешки ресурси” води на отчет наградените служители.

(2) Предложението и екземпляр от заповедта за награждаване се прилагат към служебното досие на служителя.

Раздел IХ

Дисциплинарна отговорност на държавните служители. Ред за провеждане на дисциплинарното производство Чл. 110. (1) Виновното нарушаване на служебните задължения и неспазването на служебните правомощия, както и неизпълнение на разпоредбите на ЗДАНС, на правилника и другите подзаконови актове, свързани с прилагането му, неспазване правилата на Етичния кодекс за поведение на държавните служители в агенцията, на актовете на председателя на агенцията и на заповедите и разпорежданията на преките ръководители представлява нарушение на дисциплината.

(2) Дисциплинарната отговорност се носи независимо от гражданската, наказателната или административнонаказателната отговорност, ако такава се предвижда.

(3) За извършено дисциплинарно нарушение на държавния служител може да се наложи едно от наказанията по чл. 90, ал. 1 ЗДАНС.

(4) За едно и също дисциплинарно нарушение може да се наложи само едно дисциплинарно наказание.

Чл. 111. Дисциплинарното производство представлява процедурата по налагане на дисциплинарни наказания.

Чл. 112. (1) Дисциплинарните наказания на държавните служители в агенцията се налагат от председателя на агенцията.

(2) Председателят на агенцията може да оправомощи длъжностни лица, които да налагат дисциплинарните наказания “забележка” и “порицание”.

Чл. 113. (1) Дисциплинарните наказания се налагат не по-късно от два месеца от откриване на нарушението и не по-късно от една година от извършването му.

(2) Сроковете по ал. 1 спират да текат, докато държавният служител е в законоустановен отпуск или по отношение на него е взета мярка за неотклонение задържане под стража или домашен арест.

(3) Когато дисциплинарното нарушение е и престъпление или административно нарушение, сроковете по ал. 1 започват да текат от влизането в сила на съдебния акт или на наказателното постановление.

Чл. 114. Дисциплинарното нарушение се счита за открито, когато са налице достатъчно данни относно извършеното нарушение и самоличността на нарушителя, включително: 1. при извършена финансова ревизия (одит) - от датата на получаване на акта за извършената ревизия (одит) в проверяваната структура; 2. при извършена вътрешноведомствена проверка от дирекция “Инспекторат” - от датата на утвърждаване на протокола от проверката; 3. при извършена служебна проверка - от датата на утвърждаване на протокола за служебната проверка от дисциплинарно наказващия орган, назначил служебната проверка.

Чл. 115. (1) Дисциплинарното производство започва по инициатива на органа по чл. 112, ал. 1 или 2 в случаите, когато лично е установил извършеното нарушение.

(2) Органът по ал. 1 може да бъде сезиран за започване на дисциплинарно производство и от друг пряк началник на нарушителя.

Чл. 116. (1) За подпомагане на дисциплинарното производство може да бъде назначена служебна проверка.

(2) Когато в хода на дисциплинарното производство се установи, че за извършеното дисциплинарно нарушение може да се наложи някое от дисциплинарните наказания по чл. 90, ал. 1, т. 3 - 5 ЗДАНС, задължително се назначава служебна проверка.

(3) Със служебната проверка по ал. 1 се събират доказателствата от значение за случая, включително писмените обяснения на привлечения към дисциплинарна отговорност служител и на други длъжностни лица.

Чл. 117. (1) Служебната проверка започва с писмена заповед на дисциплинарно наказващия орган при получени данни за извършено дисциплинарно нарушение. В заповедта се определя комисия, която да извърши проверката, и срок за извършването й. За извършената проверка се съставя протокол, който заедно с материалите от служебната проверка се изпраща на дисциплинарно наказващия орган.

(2) Длъжностните лица, които извършват служебната проверка, носят дисциплинарна отговорност за нейната обективност и за произтичащите от нея последици за държавния служител.

(3) Протоколът от служебната проверка съдържа: 1. данни, които конкретизират нарушителя (нарушителите) на дисциплината; 2. описание на нарушението (деяние, действие или бездействие, време, място, начин на извършване); 3. вредни последици и причинна връзка с нарушението; 4. данни за вината на нарушителя за извършване на конкретното нарушение; 5. причините и условията, довели до извършване на нарушението; 6. предложение за търсене на дисциплинарна отговорност, както и за вида на дисциплинарното наказание.

Чл. 118. (1) Когато от събраните в резултат на извършената проверка данни органът по чл. 112, ал. 1 или 2 установи, че е налице нарушение на дисциплината, за което следва да се наложи наказание по чл. 90, ал. 1, т. 1 и 2 ЗДАНС, той издава заповед за налагане на съответното наказание.

(2) Когато орган по чл. 112, ал. 2 установи, че е налице дисциплинарно нарушение, за което следва да се наложи наказание по чл. 90, ал. 1, т. 3 - 5 ЗДАНС, той изпраща материалите от проведеното дисциплинарно производство на председателя на агенцията за вземане на решение по компетентност.

Чл. 119. (1) Преди да вземе решение за налагане на дисциплинарно наказание по чл. 90, ал. 1, т. 5 ЗДАНС, председателят на агенцията предоставя материалите от проведената служебна проверка за разглеждане от дисциплинарен съвет, назначен с негова заповед. В състава на съвета задължително се включват представители на дирекция “Човешки ресурси” и на дирекция “Правно-нормативна дейност”.

(2) Дисциплинарният съвет изяснява фактите и обстоятелствата по извършеното нарушение, като може да изслушва при необходимост обясненията на държавния служител и да обсъжда представените от него доказателства.

(3) Дисциплинарният съвет приема решение с обикновено мнозинство. Решението на дисциплинарния съвет съдържа становище относно наличието или липсата на основание за дисциплинарна отговорност, както и относно вида и размера на съответното дисциплинарно наказание.

(4) В 7-дневен срок от приемането на решението дисциплинарният съвет го представя заедно с преписката по делото на дисциплинарно наказващия орган.

Чл. 120. (1) Преди налагане на дисциплинарното наказание дисциплинарно наказващият орган изслушва привлечения към дисциплинарна отговорност държавен служител или приема писменото му обяснение.

(2) Независимо дали е назначена или не служебна проверка, дисциплинарно наказващият орган може да събира доказателства, които са от значение за случая.

Чл. 121. При определяне вида и размера на дисциплинарното наказание се вземат предвид тежестта на нарушението и настъпилите от него последици, обстоятелствата, при които е извършено, формата на вината и цялостното поведение на държавния служител по време на службата.

Чл. 122. (1) Дисциплинарното наказание се налага с мотивирана писмена заповед на органите по чл. 112, ал. 1 или 2, в която се посочват извършителят, мястото, времето и обстоятелствата, при които е извършено нарушението, доказателствата, въз основа на които е установено, правното основание и наказанието, което се налага, срокът на наказанието, пред кой орган и в какъв срок може да се обжалва.

(2) Мотивите представляват описание на фактическата обстановка, разпоредбите и задълженията, които са нарушени, и настъпилите вредни последици.

(3) Заповедта се връчва на държавния служител по реда на чл. 95 ЗДАНС и от този момент подлежи на незабавно изпълнение.

(4) Когато фактическите основания, мотивирали издаването на заповедта, съставляват класифицирана информация, те се отразяват в отделен документ, чийто регистрационен номер се посочва в съобразителната част на заповедта. Служителят се запознава с документа срещу подпис. Документът се прилага заедно със заповедта към служебното досие на наказаното лице.

Чл. 123. (1) Дисциплинарните наказания, наложени на държавните служители, се заличават по реда на чл. 97 ЗДАНС.

(2) В срока на изтърпяване на дисциплинарното наказание то се взема предвид при израстване в кариерата, при повишаване на професионалната квалификация и при определяне на допълнителните възнаграждения на наказания служител.

(3) По време на изтърпяване на дисциплинарно наказание държавният служител може да бъде награждаван с предвидените в ЗДАНС отличия и награди.

Чл. 124. (1) В случай на временно отстраняване от длъжност по чл. 99, ал. 1 ЗДАНС отстраненият от длъжност служител незабавно връща служебното си оръжие, служебната карта и служебния знак, за което непосредственият му началник съставя протокол. Екземпляр от протокола се предоставя на отстранения от длъжност служител.

(2) След отпадане на основанието за отстраняване от длъжност оръжието, картата и знакът се връщат на възстановения служител.

Раздел Х

Прекратяване на служебното правоотношение Чл. 125. (1) Председателят на агенцията прекратява служебното правоотношение на държавните служители в агенцията.

(2) За прекратяването на служебното правоотношение по ал. 1 се издава заповед, която съдържа: 1. наименованието на органа, който я издава; 2. правните и фактическите основания за освобождаването; 3. разпоредителна част, с която се определят правата и задълженията, начинът и срокът за изпълнение; 4. срок и орган, пред който може да се обжалва заповедта.

(3) Когато фактическите основания, мотивирали издаването на заповедта, съставляват класифицирана информация, те се отразяват в отделен документ, чийто регистрационен номер се посочва в съобразителната част на заповедта. Служителят се запознава с документа срещу подпис. Документът се прилага заедно със заповедта към служебното досие на служителя.

Чл. 126. (1) Дирекция “Човешки ресурси” връчва на държавния служител заповедта за прекратяване на служебното правоотношение срещу подпис.

(2) В случай че държавният служител откаже да удостовери с подпис получаването на заповедта или откаже да я получи, отказът се удостоверява с подписа на двама служители, а при неявяване - чрез изпращане на препоръчано писмо с обратна разписка. В тези случаи след спазване на процедурата документите се считат за връчени.

(3) За дата на прекратяване на служебното правоотношение се счита датата на връчване на заповедта по ал. 1 и 2, съответно удостоверяването на отказа за получаване или получаването на обратната разписка.

(4) При запознаването със заповедта държавният служител връща служебната карта, служебния знак и служебното си оръжие.

(5) За връщане на числящото му се имущество и документи на служителя се издава временен пропуск.

Чл. 127. Прекратяването на служебното правоотношение при навършване на 60-годишна възраст по чл. 110, ал. 1, т. 1 ЗДАНС се извършва при спазване на следната процедура: 1. до 31 октомври на предходната година дирекция “Човешки ресурси” изготвя списък на лицата, които навършват 60-годишна възраст през следващата година; 2. за прекратяване на служебното правоотношение се изготвя и подписва заповед, с която служебното правоотношение се прекратява считано от датата на навършване на възрастта по ал. 1, когато се връчва екземплярът от заповедта на държавния служител.

Чл. 128. (1) Прекратяване на служебното правоотношение поради придобиване право на пенсия по чл. 69, ал. 3 от Кодекса за социалното осигуряване по преценка на органа по назначаване се извършва след мотивирано предложение от директора на съответното структурно звено, придружено със справка за осигурителен стаж, до председателя на агенцията.

(2) Председателят на агенцията се произнася по предложението в 30-дневен срок от получаването му и при положително решение се издава заповед за прекратяване на служебното правоотношение по реда на този раздел.

(3) Прекратяването на служебното правоотношение по чл. 110, ал. 1, т. 2 ЗДАНС по писмено искане на служителя се извършва чрез писмена молба до органа по назначаването.

(4) Прекратяването на служебното правоотношение се извършва в едномесечен срок от получаването на молбата по ал. 3. Председателят може да прекрати служебното правоотношение и преди изтичане на едномесечния срок, като заплати обезщетение на държавния служител за остатъка от времето.

Чл. 129. (1) Прекратяването на служебното правоотношение по чл. 110, ал. 1, т. 3 ЗДАНС - по здравословни причини, се извършва въз основа на експертно решение, издадено от Националната експертна лекарска комисия, в което се установява, че заболяването на държавния служител е довело до трайна неработоспособност или са налице здравни противопоказания, водещи до невъзможност за изпълнението на заеманата длъжност.

(2) Служебното правоотношение по ал. 1 се прекратява само ако служителят откаже да заеме друга предложена му подходяща длъжност в рамките на притежавания ранг и степен или ако няма подходяща незаета длъжност.

Чл. 130. (1) Прекратяването на служебното правоотношение на държавния служител по чл. 110, ал. 1, т. 4 ЗДАНС по собствено желание се извършва с подаване на писмена молба до органа по назначаването.

(2) Прекратяването на служебното правоотношение се извършва в едномесечен срок от получаването на молбата по ал. 1. Председателят може да прекрати служебното правоотношение и преди изтичане на едномесечния срок, като заплати обезщетение на държавния служител за остатъка от времето.

Чл. 131. (1) Прекратяването на служебното правоотношение поради съкращаване на длъжността се извършва при наличие на промени в длъжностното разписание на длъжностите, в резултат на което конкретната длъжност се съкращава.

(2) Служебното правоотношение по ал. 1 се прекратява само ако служителят откаже да заеме друга предложена му подходяща длъжност в рамките на притежавания ранг и степен или ако няма подходяща незаета длъжност.

(3) Органът по назначаването прекратява служебното правоотношение по ал. 1 с едномесечно предизвестие. По време на предизвестието се издава заповедта за прекратяване на служебното правоотношение считано от датата на изтичане на предизвестието.

Чл. 132. (1) За прекратяване на служебното правоотношение поради неявяване на държавния служител за заемане на длъжността в 14-дневен срок от влизането в сила на съдебното решение или поради получаване в същия срок на писмен отказ на служителя да заеме длъжността, на основание чл. 110, т. 6 ЗДАНС се изпраща доклад от дирекция “Човешки ресурси” до председателя на агенцията.

(2) Заповед за прекратяване на служебното правоотношение не се издава, ако в срока по ал. 1 се получи молба от служителя, в която се излагат уважителните причини за неспазването му, както и писмени доказателства за тяхното потвърждаване.

Чл. 133. (1) Прекратяването на служебното правоотношение при наличие на обективна невъзможност на държавния служител да изпълнява задълженията си се извършва, след като директорът на съответното структурно звено изпрати писмено предложение до председателя на агенцията.

(2) Към предложението по ал. 1 се прилагат писмени документи, съответно изготвени протоколи или копия от тях, удостоверяващи съответните обстоятелства.

(3) Служебното правоотношение по чл. 110, ал. 1, т. 7, букви “г” и “д” във връзка с чл. 50, ал. 3, т. 1 ЗДАНС се прекратява само ако служителят откаже да заеме друга предложена му подходяща длъжност в рамките на притежавания ранг и степен или ако няма подходяща незаета длъжност.

(4) Органът по назначаването прекратява служебното правоотношение по ал. 1 с едномесечно предизвестие. По време на предизвестието се издава заповедта за прекратяване на служебното правоотношение считано от датата на изтичане на предизвестието.

Чл. 134. (1) В случаите по чл. 129, ал. 2, чл. 131, ал. 2 и чл. 133, ал. 3 дирекция “Човешки ресурси” запознава служителя с подходящите незаети длъжности, за което се съставя протокол.

(2) Отказът на служителя да подпише протокола се удостоверява с подписа на двама други служители.

Чл. 135. Служебното правоотношение се прекратява по чл. 110, ал. 1, т. 8 ЗДАНС със заповедта за налагане на дисциплинарното наказание “уволнение”.

Чл. 136. (1) Председателят на агенцията може да прекрати служебното правоотношение в периода на срока за изпитване по чл. 110, ал. 1, т. 9 ЗДАНС без предизвестие.

(2) В срока за изпитване директорът на съответната дирекция или на съответната териториална дирекция след оценка на изпълнението на длъжността може да предложи на председателя на агенцията прекратяване на служебното предложение по ал. 1. Оценката не подлежи на обжалване.

(3) Прекратяването по ал. 1 се извършва по преценка на органа по назначаването.

Чл. 137. (1) Заповедта за прекратяване на служебното правоотношение на държавния служител подлежи на незабавно изпълнение независимо от обжалването й.

(2) Служебното правоотношение се прекратява от момента на връчване на екземпляр от заповедта.

Чл. 138. (1) На държавните служители, чиито служебни правоотношения са прекратени на основание чл. 110, ал. 1, т. 1 - 5 ЗДАНС, се издават карти на бивш служител от агенцията.

(2) Видът на картите, условията и редът за издаването им се определят от председателя на агенцията.

ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА § 1. (1) По смисъла на правилника: 1. “Пряк началник” е началник, на когото държавният служител е подчинен по йерархическата структура на агенцията.

2. “Непосредствен началник” на държавния служител е най-близкият по йерархическата структура на агенцията пряк началник.

3. Системни нарушения на дисциплината са налице, когато са извършени повече от две нарушения в срок една година.

4. “Специални мерки за сигурност” по чл. 10, т. 10 представляват съвкупност от дейности, мерки и изисквания, които се прилагат с цел да осигурят поддържането на реда и сигурността на агенцията и които не са мерките за сигурност и изискванията за защита на класифицирана информация, представляваща държавна тайна.

(2) Специалните мерки за сигурност се прилагат по отношение на физически и/или юридически лица, включително на лицата, които са изпълнявали, изпълняват или ще изпълняват дейности, свързани с агенцията, за нейните нужди при: 1. посещения в структурните звена на агенцията; 2. достъп до класифицирана информация, представляваща служебна тайна; 3. водене на преговори, сключване и/или изпълнение на договори, които са свързани или е налице обоснована възможност да са свързани с посещения по т. 1 или достъп до информация по т. 2.

(3) Специалните мерки за сигурност могат да включват: 1. предоставяне, събиране, обработване и съхраняване на данни от и за конкретните физически и юридически лица, както и от и за лицата, които ги контролират пряко или косвено; 2. изисквания, ограничения и проверки на багаж, имущество, товари и превозни средства при влизане и/или излизане от структурните звена на агенцията; 3. разрешителен и/или ограничителен режим при допускане на лица в структурните звена на агенцията и/или предоставяне, ползване или съхраняване на класифицирана информация, представляваща служебна тайна.

(4) Необходимостта от прилагането на специални мерки за сигурност, както и конкретният им обем и вид се определят след извършване на предварително проучване, анализ и преценка за наличието и нивото на риск, водещ до застрашаване и/или увреждане на реда и сигурността на агенцията.

ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА § 2. Правилникът се приема на основание § 43 от Закона за Държавна агенция “Национална сигурност”.