Наредба № 22 от 14 декември 2012 г. за условията и реда за определяне на средствата за работната заплата в държавните предприятия по чл. 163 от Закона за горите и в техните териториални поделения

МИНИСТЕРСТВО НА ЗЕМЕДЕЛИЕТО И ХРАНИТЕ

НАРЕДБА № 22 от 14 декември 2012 г. за условията и реда за определяне на средствата за работната заплата в държавните предприятия по чл. 163 от Закона за горите и в техните териториални поделения

Глава първа

ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ Чл. 1. (1) С тази наредба се определят условията и редът за определяне на средствата за работна заплата в държавните предприятия по чл. 163 от Закона за горите и в техните териториални поделения.

(2) Средствата за работна заплата в централното управление на държавното предприятие се определят в зависимост от финансовия резултат и от изпълнението на дейностите в цялото предприятие.

(3) Средствата за работна заплата в териториалните поделения на държавното предприятие се определят в зависимост от финансовия резултат от дейността на държавното предприятие и от изпълнението на дейностите в съответното поделение.

(4) Държавните предприятия и техните териториални поделения определят средствата си за работна заплата тримесечно, като за базисен размер на средствата се приемат начислените средства за работна заплата от предходното тримесечие, коригирани по реда на наредбата.

(5) Окончателният размер на средствата за работна заплата за съответното тримесечие в държавните предприятия и в техните териториални поделения се одобрява от директора на съответното държавно предприятие.

(6) Образуването на окончателния размер на средствата по ал. 5 се извършва само в последния месец от тримесечието. За първите два месеца на отчетното тримесечие възнаграждението на персонала на държавните предприятия и на техните териториални поделения се изплаща по утвърдените поименни щатни разписания.

Чл. 2. (1) Организацията на работната заплата в държавните предприятия и в техните териториални поделения се регламентира във вътрешни правила за работната заплата, които са вътрешен акт на предприятието по смисъла на чл. 37 от Кодекса на труда.

(2) Вътрешните правила за работната заплата на дъжавните предприятия и техните поделения се утвърждават от директора на предприятието и не могат да противоречат на нормативните актове и на условията, договорени в колективния трудов договор.

(3) Във вътрешните правила за работна заплата задължително се включват: 1. общи положения за организацията на работната заплата в предприятието; 2. определяне и разпределение на средствата за работна заплата; 3. определяне на минимални стойности или на диапазони на основните заплати по длъжностни нива; 4. редът и начинът за определяне и изменение на допълнителните трудови възнаграждения; 5. правила и процедури за определяне и изменение на основните работни заплати; 6. редът и начинът за изплащане на работната заплата.

Глава втора

Раздел І

Образуване на средствата за работна заплата в държавните предприятия по чл. 163 от Закона за горите Чл. 3. (1) Държавните предприятия, които приключват предходната година с положителен финансов резултат и през всяко от отделните тримесечия на текущата календарна година имат положителен финансов резултат от началото на годината и нямат просрочени задължения към края на отчетното тримесечие, образуват средствата си за работна заплата в съответствие с финансово-икономическото си състояние.

(2) Държавните предприятия, които приключват предходната година с положителен финансов резултат, от началото на текущата календарна година имат положителен финансов резултат и нямат просрочени задължения, но приключват отчетното тримесечие със загуба, запазват размера на средствата си за работна заплата от предходното тримесечие.

(3) Държавните предприятия, които приключват първото тримесечие на годината със загуба, запазват размера на средствата си за работна заплата от последното тримесечие на предходната година, ако са приключили предходната година с положителен финансов резултат и нямат просрочени задължения към края на тримесечието.

(4) В случаите на ал. 2 или на ал. 3 следващите тримесечия държавните предприятия образуват средствата си за работна заплата по реда на чл. 3, ал. 1, ако са приключили отчетното тримесечие с положителен финансов резултат, от началото на отчетната година имат положителен финансов резултат и нямат просрочени задължения към края на тримесечието.

(5) По реда на ал. 2 или на ал. 3 се образуват средствата за работна заплата само през едно тримесечие на годината.

Чл. 4. (1) Държавните предприятия, които не отговарят на условията по чл. 3, образуват средствата си за работна заплата тримесечно, като средната брутна работна заплата за предходното тримесечие се умножи по фактическия средносписъчен брой на персонала (без лицата в отпуск по майчинство) за отчетното тримесечие и получената сума се коригира с коефициент.

(2) Коефициентът по ал. 1 се изчислява като съотношение на събраните средства по чл. 179, ал. 1 от Закона за горите през отчетния период и събраните средства през базисния период: К = 1+(Т1/Т0-1)*0,8, където

Т1 е събраните средства по чл. 179, ал. 1 от Закона за горите през отчетния период; Т0 – събраните средства по чл. 179, ал. 1 от Закона за горите през базисния период.

Чл. 5. Държавните предприятия, в които през предходното тримесечие вследствие на влошена пазарна конюнктура, предприети мерки за финансово оздравяване, аварии и други подобни причини, довели до принудително ползване на неплатен отпуск от повече от 50 на сто от средносписъчния брой на персонала (без лицата в отпуск по майчинство) за повече от 15 календарни дни, образуват средствата си за работна заплата на основата на начислените средства за работна заплата през тримесечието, предхождащо тримесечието, през което е ползван принудителният неплатен отпуск.

Чл. 6. (1) При определяне на средствата за работна заплата от начислените средства през предходното и отчетното тримесечие се изключват: 1. обезщетенията по чл. 220, 222, чл. 224, ал. 1 и чл. 331 от Кодекса на труда; 2. възнагражденията на директорите на териториалните поделения, съответно на директорите на държавните предприятия; 3. допълнителните възнаграждения за положен нощен труд по чл. 8 от Наредбата за структурата и организацията на работната заплата, приета с ПМС № 4 от 2007 г. (ДВ, бр. 9 от 2007 г.); 4. внесените от работниците и служителите за тяхна сметка суми за задължително и доброволно социално и здравно осигуряване, които не се облагат по Закона за данъците върху доходите на физическите лица; 5. сумите, начислени за сметка на работодателя за първите дни на временна неработоспособност, съгласно Кодекса за социално осигуряване и Закона за бюджета на държавното обществено осигуряване; 6. възнагражденията на наетите лица по извънтрудови правоотношения и на сезонните работници; 7. възнагражденията за извънреден труд по чл. 262, ал. 1, т. 2 и 3 от Кодекса на труда, начислени съгласно определените размери с колективния трудов договор; 8. възнагражденията за работа през официалните празници по чл. 264 от Кодекса на труда, начислени в размери съгласно колективния трудов договор.

(2) Държавните предприятия, в които се откриват нови работни места за общественополезни дейности и за предоставяне на социални услуги по национални социални програми, както и по програми на Европейския съюз, при образуване на средствата си за работна заплата през отделните тримесечия на годината изключват средствата за работна заплата и числеността на лицата, наети по проектите и програмите.

(3) Начислените суми за компенсируеми отпуски на персонала в резултат на неизползвано право на отпуск по реда на Счетоводен стандарт 19 – Доходи на персонала, и на Международен счетоводен стандарт 19 – Доходи на наети лица, както и за обезщетения при пенсиониране, се изключват от начислените средства за работна заплата и при определяне на финансовия резултат.

Чл. 7. Когато установените по реда на наредбата средства за работна заплата не осигуряват изплащането на минималната работна заплата, определена в браншовия колективен трудов договор за съответния период, и на минималните размери на съответните допълнителни и други трудови възнаграждения, за съответното тримесечие се начисляват средствата, осигуряващи тези плащания, без да се увеличава числеността на персонала, достигната през предходното тримесечие.

Чл. 8. Държавните предприятия, които през предходното тримесечие са начислили в разходите си средства за работна заплата в размер, по-голям от полагащите се средства, образувани по реда на наредбата, не могат да увеличават средствата си за работна заплата през следващите тримесечия до компенсиране размера на увеличението. Превишението на средствата се изключва при образуване на средствата за работна заплата през следващото тримесечие.

Раздел II

Определяне на възнагражденията на директорите на държавните предприятия и техните териториални поделения, както и на членовете на управителните съвети Чл. 9. (1) Възнагражденията на директорите на териториалните поделения се определят тримесечно съгласно вътрешните правила за организация на работната заплата на предприятието и неговите териториални поделения в размер от 200 % до 300 % от средната брутна заплата за териториалното поделение.

(2) За първите два месеца на отчетното тримесечие възнаграждението на директорите на териториалните поделения се определя авансово на база възнаграждението от предходното тримесечие. В последния месец на тримесечието се коригира полагаемото се възнаграждение.

Чл. 10. (1) Месечните възнаграждения на директора и на членовете на управителния съвет на държавното предприятие се определят: 1. на директора в размер на 200 % от средната брутна работна заплата на директорите на териториални поделения; 2. на членовете на управителния съвет в размер на 100 % от средната брутна работна заплата на директорите на териториални поделения.

(2) В случаите, когато начислените средства за работна заплата за работниците и служителите на държавното предприятие превишават образуваните по реда на наредбата, определеното общо за трите месеца възнаграждение на директора на държавното предприятие се намалява с размера на определената за страната една минимална работна заплата.

Чл. 11. Директорите на държавните предприятия след приключване на второто и четвъртото тримесечие предоставят отчети на министъра на земеделието и храните и на министъра на труда и социалната политика.

ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА § 1. По смисъла на тази наредба: 1. „Базисен период“ е четирите тримесечия, предхождащи отчетното тримесечие.

2. „Отчетен период“ е отчетното и предходните три тримесечия.

3. „Просрочени задължения“ са следните парични задължения, които не са изпълнени изцяло или частично в срока, определен в договор или в нормативен акт: а) задължения към държавния и/или общинския бюджет; б) вноски за задължително обществено и здравно осигуряване; в) задължения по кредитии/или по лизинг.

4. „Положителен финансов резултат“ е печалбата, установена като разлика между счетоводната печалба за отчетното тримесечие и дължимите данъци за сметка на печалбата по Закона за корпоративното подоходно облагане.

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ § 2. Наредбата се издава на основание чл. 175, ал. 1 от Закона за горите. § 3. Указания по прилагане на наредбата дават министърът на земеделието и храните и министърът на труда и социалната политика съобразно ведомствената компетентност. § 4. Наредбата отменя Наредба № 11 от 2011 г. за условията и реда за определяне на средствата за работна заплата в държавните предприятия по чл. 163 от Закона за горите и в техните териториални поделения (ДВ, бр. 89 от 2011 г.). § 5. Наредбата влиза в сила от деня на обнародването й в „Държавен вестник“.

Министър: Мирослав Найденов