Закон за изменение и допълнение на Закона за чистотата на атмосферния въздух

УКАЗ № 470

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в “Държавен вестник” Законът за изменение и допълнение на Закона за чистотата на атмосферния въздух, приет от ХL Народно събрание на 23 ноември 2006 г.

Издаден в София на 6 декември 2006 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието: Георги Петканов

ЗАКОН за изменение и допълнение на Закона за чистотата на атмосферния въздух (обн., ДВ, бр. 45 от 1996 г.; попр., бр. 49 от 1996 г.; изм., бр. 85 от 1997 г., бр. 27 от 2000 г., бр. 102 от 2001 г., бр. 91от 2002 г., бр. 112 от 2003 г., бр. 95 от 2005 г.) § 1. В чл. 2 се правят следните изменения и допълнения: 1. В т. 4 накрая се поставя запетая и се добавя “и тяхното разпространение, транспортиране и използване”.

2. Създава се т. 5: “5. ограниченията в емисиите на серен диоксид при използването на течни горива, ограниченията за допустимо сярно съдържание на петролните деривати и начинът на тяхното изгаряне от плавателни средства, които се намират в пристанищата на република България в българския участък на р. Дунав, вътрешните морски води, териториалното море и в изключителната икономическа зона.” § 2. В чл. 3 се правят следните изменения: 1. В ал. 1 т. 5 се изменя така: “5. резервоарите за съхраняване и използване на течни горива, петролните бази, терминалите, бензиностанциите, авто- и жп цистерните, резервоарите на танкери, шлепове и други, с изключение на резервоарите на моторните превозни средства.”

2. В ал. 2, т. 2 думата “източници” се заменя с “емисии”. § 3. Член 8 се изменя така: “Чл. 8. (1) Министерският съвет по предложение на министъра на икономиката и енергетиката, министъра на околната среда и водите и председателя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор приема наредба, определяща техническите и качествените изисквания към течните горива, нормите за съдържание на олово, сяра и други вредни вещества (замърсители) в тях, наричани по-нататък “изисквания за качеството на течните горива”, както и условията, реда и начина за контрол на течните горива.

(2) Забранява се пускането на пазара, разпространението, транспортирането и използването на течни горива, които не отговарят на някое от изискванията за качество, определени в наредбата по ал. 1.

(3) Забранява се пускането на пазара, разпространението и използването на течни горива под наименования, различни от тези, определени в § 1, т. 21 от допълнителните разпоредби.

(4) Крайните разпространители са длъжни да зареждат моторните превозни средства с течни горива съгласно предназначението им, посочено в наредбата по ал. 1, и обявените от тях търговски марки.

(5) Течните горива при пускане на пазара, разпространение, транспортиране и използване се придружават от декларация за съответствие с изискванията за качество за всяка партида, наричана по-нататък “декларация за съответствие”.” § 4. Създават се чл. 9а и 9б: “Чл. 9а. Нови и действащи инсталации, определени в Наредба № 7 от 2003 г. за норми за допустими емисии на летливи органични съединения, изпускани в атмосферния въздух в резултат на употребата на разтворители в определени инсталации (ДВ, бр. 96 от 2003 г.), се експлоатират при спазване на нормите за допустими емисии и свързаните с тях изисквания съгласно наредбата.

Чл. 9б. Съоръженията и инсталациите за зареждане, товарене, разтоварване и съхранение на бензини в терминалите, бензиностанциите и подвижните цистерни за превоз на бензини се проектират (конструират), оборудват и експлоатират при спазване на нормите за допустими емисии на летливи органични съединения (ЛОС), изпускани в атмосферния въздух, и техническите изисквания, определени в Наредба № 16 от 1999 г. за ограничаване емисиите на летливи органични съединения при съхранение, товарене или разтоварване и превоз на бензини (ДВ, бр. 75 от 1999 г.).” § 5. В чл. 11 се създава ал. 5: “(5) Забранява се изпускането на неорганизирани емисии на вредни вещества (замърсители) в атмосферния въздух при производството на дървени въглища по открит или друг способ.” § 6. В глава трета, раздел II се създава чл. 11а: “Чл. 11а. (1) Министерският съвет приема наредба за ограничаване емисиите на ЛОС при употребата на органични разтворители в определени бои, лакове и авторепаратурни продукти с цел предотвратяване и намаляване замърсяването на атмосферния въздух.

(2) С наредбата по ал. 1 се определят: 1. категоризацията на боите, лаковете и авторепаратурните продукти, попадащи в нейния обхват; 2. нормите за допустимо съдържание на ЛОС в продуктите по т. 1; 3. редът за издаване на разрешения за употреба в съответни количества на продукти със съдържание на ЛОС, по-високо от установените норми по т. 2; 4. правилата за етикетиране на продуктите по т. 1.

(3) Пускането на пазара на продукти, несъответстващи на нормите за допустимо съдържание на ЛОС, определени с наредбата по ал. 1, се допуска само ако те се използват: 1. в инсталации, които отговарят на изискванията на Наредба № 7 от 2003 г. за норми за допустими емисии на летливи органични съединения, изпускани в атмосферния въздух в резултат на употребата на разтворители в определени инсталации; 2. в ограничени количества - за целите на възстановяването и поддръжката на обекти, определени като паметници на културата съгласно чл. 4 от Закона за паметниците на културата и музеите, за които министърът на околната среда и водите или оправомощено от него длъжностно лице са издали разрешение.

(4) За издаване на разрешение по ал. 3, т. 2 лицата подават заявлeние по образец, посочен в наредбата по ал. 1, до министъра на околната среда и водите или до оправомощено от него длъжностно лице.

(5) При констатиране на грешки или непълноти в представеното заявление по ал. 4 и в документите, удостоверяващи статута на обекта по чл. 4 от Закона за паметниците на културата и музеите, заявителят се уведомява в 14-дневен срок от получаването им. Заявителят е длъжен да ги отстрани в 7-дневен срок от получаване на съобщението.

(6) Разрешението е със срок до 6 месеца от датата на издаване и е валидно само за посочените в него категории и количества продукти и за възстановяване и поддръжка на обекта, за който е издадено.

(7) Министърът на околната среда и водите или оправомощено от него длъжностно лице издава разрешението в 30-дневен срок от датата на подаване на заявлението или от получаването на необходимата информация, по образец, посочен в наредбата по ал. 1, или прави мотивиран отказ, който може да се обжалва по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(8) Редът за издаване на разрешението се определя с наредбата по ал. 1.

(9) Агенция “Митници” и Националната агенция за приходите предоставят при писмено поискване на Министерството на околната среда и водите информация за продукти, определени с наредбата по ал. 1. ” § 7. Член 17 се изменя така: “Чл. 17. (1) В съответствие с Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и Съвета за веществата, които нарушават озоновия слой, изискванията за производството, вноса, износа, пускането на пазара, използването, събирането и съхраняването, рециклирането, регенерирането и обезвреждането на веществата, които нарушават озоновия слой, и на продуктите и съоръженията, които съдържат, използват или са изработени от тези вещества, както и за контрола и управлението им, се определят с наредба на Министерския съвет.

(2) В съответствие с Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и Съвета за определени флуорирани парникови газове с наредба на Министерския съвет се определят изискванията за: 1. ограничаването на емисиите от продукти и съоръжения, съдържащи флуорирани парникови газове; 2. използването, събирането, съхраняването и обезвреждането на флуорирани парникови газове; 3. контрола и управлението на флуорирани парникови газове и на продукти и съоръжения, които съдържат, използват или са изработени от тези вещества; 4. етикетирането на продукти и съоръжения, които съдържат, използват или са изработени с флуорирани парникови газове; 5. обучението и сертификацията на персонала, зает с монтирането, поддържането или обслужването на съоръжения.

(3) Министърът на околната среда и водите или оправомощено от него длъжностно лице контролира спазването на изискванията на наредбите по ал. 1 и 2.

(4) Във връзка с упражняването на контрола за спазване изискванията на регламентите и наредбите по ал. 1 и 2 контролният орган по ал. 3 има право: 1. на свободен достъп до проверяваните обекти; 2. да изисква информация и документи и да предприема действия с цел установяване съответствието на веществата, съоръженията и продуктите, посочени в регламентите и наредбите по ал. 1 и 2; 3. да предприема действия и/или да издава задължителни предписания за ограничаване, забрана за пускане на пазара, разпространение, използване или за изтегляне от пазара на вещества, съоръжения и продукти и ограничаване на емисии при констатирани несъответствия с установените изисквания; 4. да налага глоби и имуществени санкции на лицата, които внасят, изнасят, пускат на пазара или използват вещества, които нарушават озоновия слой, или флуорирани парникови газове, както и продукти и съоръжения, които съдържат, използват или са изработени от тези вещества в противоречие с изискванията на регламентите и наредбите по ал. 1 и 2.

(5) Контролният орган по ал. 3 е длъжен да не разгласява информация, която представлява производствена или търговска тайна, станала му известна при или по повод упражняване на контрола.

(6) Лицата, които извършват дейности, свързани със: 1. проверки за херметичност, събиране и съхраняване на вещества, които нарушават озоновия слой, или на флуорирани парникови газове от хладилни или климатични инсталации, топлинни помпи, пожарогасителни инсталации и пожарогасители с цел рециклиране и повторно използване на тези вещества, са длъжни да притежават документ за квалификация съгласно изискванията на наредбите по ал. 1 и 2; 2. събиране и съхраняване на вещества, които нарушават озоновия слой, или на флуорирани парникови газове с цел регенериране и обезвреждане, предават веществата на лица, притежаващи разрешение по чл. 37 от Закона за управление на отпадъците или комплексно разрешително в съответствие с чл. 117 от Закона за опазване на околната среда.

(7) Вносът и износът на вещества, които нарушават озоновия слой, както и на продукти и съоръжения, които съдържат, използват или са изработени от тези вещества, се осъществява само през определените в наредбата по ал. 1 митнически учреждения.

(8) Агенция “Митници” предоставя ежегодно на Министерството на околната среда и водите информация в съответствие с изискванията на наредбите по ал. 1 и 2.

(9) Контролът по прилагане изискванията на Регламент (ЕО) № 2037/2000 се осъществява от: 1. министъра на околната среда и водите или оправомощено от него длъжностно лице по отношение на използването на хлорфлуорвъглеводороди, бромохлорвъглеводороди и хидрохлорфлуорвъглеводороди; 2. министъра на земеделието и горите или оправомощено от него длъжностно лице по отношение на използването на метилбромид за карантина и обработка на пратки преди износ и/или за критични нужди; 3. министъра на отбраната или министъра на транспорта или оправомощени от тях длъжностни лица по отношение на използването на халони за критични нужди.

(10) Критичните нужди по ал. 9, т. 2 и 3 се определят в чл. 3, ал. 2 (ii) и чл. 4, ал. 4 (iv) на Регламент (ЕО) № 2037/2000.

(11) Министърът на околната среда и водите или оправомощено от него длъжностно лице е компетентният орган по прилагане изискванията на Регламент (ЕО) № 2037/2000 и Регламент (ЕО) № 842/2006.

(12) Министърът на околната среда и водите е компетентният орган за подготовка на докладите по Регламент (ЕО) № 2037/2000 и Регламент (ЕО) № 842/2006.” § 8. В чл. 18а се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 думите “и нормите” се заменят със “за качество”.

2. Алинеи 2 и 3 се изменят така: “(2) Лицата, които пускат течни горива на пазара, са длъжни да съставят за всяка партида декларация за съответствие с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1, която придружава течните горива при пускането на пазара, разпространението, транспортирането и използването им.

(3) Съответствието на течните горива с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8 ал. 1, се декларира след изпитване на представителна проба от всяка партида в лаборатории, акредитирани от Изпълнителна агенция “Българска служба за акредитация”, или в чуждестранни лаборатории, акредитирани от орган по акредитация, който е страна по споразумения за взаимно признаване в организация, на която е член Изпълнителна агенция “Българска служба за акредитация”.”

3. Алинеи 6 и 7 се изменят така: “(6) Лицата по ал. 2 са длъжни да съхраняват декларацията за съответствие на всяка партида течно гориво не по-малко от 5 години от датата на издаването й.

(7) Лицата по ал. 2 са длъжни при поискване да представят на контролните органи по чл. 30б оригинали или заверени от тях копия на декларациите за съответствие, а при внос - и митническите декларации за проверяваните партиди течни горива.”

4. Създава се ал. 8: “(8) Разпространителите на корабни горива са длъжни при доставката на горивото да представят разписка за предаденото гориво съгласно Анекс VI на Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби, 1973 г., изменена с протокол от 1978 г. (MARPOL 73/78) и с протокол от 1997 г., придружена от запечатана проба, подписана от корабния агент или от капитана на кораба.” § 9. Член 18б се изменя така: “Чл. 18б. (1) Лицата, които разпространяват течни горива, са: 1. отговорни за съответствието на разпространяваните от тях течни горива с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1; 2. длъжни да предоставят за последващо разпространение или използване копие от декларацията за съответствие на разпространяваната партида течно гориво, върху което посочват количеството течно гориво, лицето, на което то се предоставя, датата и номера на документа за експедиция, и да вписват номера и датата на декларацията за съответствие на партидата течно гориво във всички други документи, които го придружават; 3. длъжни да предоставят на контролните органи по чл. 30б заверено копие от декларацията за съответствие по т. 2; 4. длъжни да съхраняват копието от декларацията за съответствие по т. 2 за срок една година от датата на издаване.

(2) Лицата, които транспортират течни горива, са длъжни при поискване да представят на контролните органи по чл. 30б завереното копие на декларацията за съответствие по ал. 1, т. 2 и документите, придружаващи транспортираното от тях гориво.

(3) Лицата, които използват течни горива по смисъла на този закон или са техен краен разпространител, са: 1. отговорни за съответствието на разпространяваните или използваните от тях течни горива с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1; 2. длъжни да предоставят на контролните органи по чл. 30б заверено копие от декларацията за съответствие по ал. 1, т. 2 на проверяваното гориво и копие от документа за експедиция.

(4) Лицата по ал. 1, както и лицата по чл. 18а, ал. 1 и крайните разпространители са длъжни да поставят на местата по чл. 3, ал. 1, т. 5 маркировка съгласно § 1, т. 25 от допълнителните разпоредби на видно място със следната информация: 1. вид на горивото; 2. изисквания за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1; 3. декларация за съответствие за разпространяваната партида.

(5) Лицата по ал. 1, 2 и 3 и по чл. 18а, ал. 1 са длъжни да: 1. уведомяват контролните органи в едномесечен срок от промените в предмета на дейност, в наименованието на собственика на обекта, в адреса на управление на фирмата или в данъчния адрес; 2. осигуряват неограничен достъп на контролните органи по чл. 30б до обектите по чл. 3, ал. 1, т. 5; 3. уведомяват незабавно контролните органи по чл. 30б за извършените действия по изтегляне на течното гориво в резултат на принудителна мярка по чл. 30г, ал. 1, т. 2; 4. предоставят на контролните органи по чл. 30б счетоводни, търговски или други книги и документи, както и документи, отнасящи се до фирмената регистрация, БУЛСТАТ, адрес на управление и данъчен номер на проверяваното лице, както и лични данни и друга информация за установяване на административно нарушение по чл. 34 - 34г; 5. извършват редовни проверки на съоръженията за съхраняване, товарене/разтоварване и зареждане, както и да изготвят и изпълняват програма за техническата им поддръжка за осигуряване спазването на установените изисквания за качество на течните горива; 6. предприемат незабавно мерки за отстраняване на настъпилите производствени аварии и други инциденти, които могат да доведат до влошаване качеството на течните горива, както и да предприемат мерки съгласно нормативната уредба, регламентираща действията при промишлени аварии и бедствия; 7. оказват съдействие на контролните органи по чл. 30б при изпълнение на техните функции.” § 10. В чл. 23 се създават ал. 4 - 7: “(4) При документирани сигнали от лица за нарушаване на нормите за съдържание на вредни вещества в атмосферния въздух контролните органи извършват проверка и оценка на качеството на атмосферния въздух чрез: 1. изчисляване (моделиране) на разсейването на емисиите и очакваните концентрации на вредни вещества в приземния слой; 2. данни от измервания от наличните стационарни пунктове и станции за мониторинг при отчитане на техния обхват и представителност.

(5) В случаите, когато изчисленията и данните по ал. 4 не позволяват извършването на достоверна оценка на качеството на атмосферния въздух, се извършват измервания с мобилни автоматични станции или друга апаратура.

(6) В случаите, когато при извършване на оценка на качеството на атмосферния въздух по ал. 4 се установи спазване на нормите за съдържание на вредни вещества в атмосферния въздух и лицето оспори резултатите, се извършват допълнителни измервания с мобилни автоматични станции или друга апаратура. При потвърждаване на резултатите от оценката разходите са за сметка на лицето.

(7) Разходите по ал. 6 се определят и заплащат от лицето съгласно тарифата по ал. 3. ” § 11. Член 30а се изменя така: “Чл. 30а. (1) Председателят на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор осъществява контрола върху изискванията за качество на течните горива при тяхното пускане на пазара, разпространение, транспортиране и използване, като: 1. изгражда, развива и поддържа система за наблюдение, контрол и информация за качеството на течните горива; 2. извършва проверки, взема проби, изпитва в акредитирани лаборатории и прилага принудителни мерки чрез оправомощени длъжностни лица от Главна дирекция “Контрол на качеството на течните горива”; 3. издава наказателни постановления; 4. предоставя ежегодно на министъра на околната среда и водите информация за качеството на течните горива за предходната година; 5. изнася пред средствата за масово осведомяване информация за вида и количеството на течното гориво, търговската му марка, резултатите от проверките, предприетите мерки и влезлите в сила санкции, наложени на лицата по чл. 18а, ал. 1 и чл. 18б, ал. 1 - 3.

(2) Агенция “Митници” предоставя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор информация по тримесечия за постъпилите при режим на внос количества течни горива по видове, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1, и информация за вносителите им.

(3) Националният статистически институт предоставя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор годишна информация за видовете и количествата течни горива, пуснати на пазара.

(4) Лицата по чл. 18а, ал. 1 и по чл. 18б, ал. 1, които разпространяват течни горива по видове, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1, са длъжни да предоставят ежегодно на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор информация на 6-месечен период до 10 януари и до 10 юли за всички фирми и обекти, включително за крайните разпространители на територията на страната, и за тяхното местонахождение, с които осъществяват търговски сделки или доставки.

(5) Контролът на борда на корабите за качеството на горивата, които се използват, се осъществява от Изпълнителна агенция “Морска администрация”.” § 12. Член 30б се изменя така: “Чл. 30б. (1) Длъжностните лица по чл. 30а, ал. 1, т. 2, наричани по-нататък “контролни органи”, имат право: 1. на неограничен достъп до местата по чл. 3, ал. 1, т. 5; 2. да изискват декларация за съответствие и придружаващите я документи, както и да изземват заверено копие от тях; 3. да изискват оригинални счетоводни, търговски или други книги и документи, както и документи, отнасящи се до фирмената регистрация, БУЛСТАТ, адрес на управление и данъчен номер на проверяваното лице, лични данни и друга информация за установяване на административно нарушение по чл. 34 - 34г, и да изземват заверени копия от тях; 4. да изискват и получават от трети лица сведения, извлечения и други документи, необходими за извършване контрола на качеството на течните горива и/или за установяване на административни нарушения по чл. 34 - 34г; 5. да вземат безвъзмездно необходимите за контролната дейност количества проби от течни горива съгласно наредбата по чл. 8, ал. 1; 6. да изпитват пробите от течни горива в посочени от тях акредитирани подвижни и/или стационарни лаборатории; 7. въз основа на протокола от изпитване в подвижна лаборатория да съставят експертно заключение за съответствие на изпитаните течни горива с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1; 8. въз основа на протокола от изпитване в стационарна лаборатория да съставят констативен протокол за съответствие на изпитаните течни горива с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1; 9. да извършват проверки и при констатиране на нарушения да съставят актове по реда на Закона за административните нарушения и наказания; 10. да получават съдействие от органите на Министерството на вътрешните работи, общините и кметствата при или по повод изпълнение на служебните си задължения съгласно този закон; 11. да бъдат застраховани за сметка на бюджета на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор срещу злополука, настъпила при или по повод изпълнение на служебните им задължения.

(2) Длъжностните лица на Изпълнителна агенция “Морска администрация” имат право при осъществяване на контрола на борда на корабите да вземат безвъзмездно необходимите за контролната дейност количества проби от течни горива.” § 13. Член 30в се изменя така: “Чл. 30в. (1) Контролните органи вземат проба от течното гориво за изпитване в присъствието на собственика или ръководителя на контролирания обект, или на служител на контролирания обект, като: 1. в зависимост от предназначението пробата се разделя на арбитражна и контролна; 2. една част от контролната проба се предава за изпитване; 3. в случаите на оспорване на резултатите от изпитването заинтересованата страна е длъжна в 7-дневен срок от получаването на протоколите от изпитването и констативните протоколи да поиска арбитражната проба да бъде изпитана за нейна сметка в трета акредитирана лаборатория, като резултатите от изпитването на арбитражната проба и изготвената експертиза са окончателни; 4. резултатите от изпитванията на пробите по т. 2 и 3 служат за доказателствено средство при съдебно решаване на спора.

(2) Длъжностните лица на Изпълнителна агенция “Морска администрация” вземат проби от корабното гориво за изпитване в присъствието на капитана на кораба и/или корабния агент при спазване на изискванията по ал. 1, като изпитванията се извършват от контролните органи.” § 14. Член 30г се изменя така: “Чл. 30г. (1) При установяване на нарушения контролните органи имат право да прилагат следните принудителни административни мерки: 1. временно да спират пускането на пазара, разпространението, транспортирането или използването на течни горива, когато: а) не е представена декларация за съответствие; б) съдържанието на декларацията за съответствие не отговаря на изискванията на чл. 18б, ал. 1, т. 2 и на наредбата по чл. 8, ал. 1; в) в резултат от изпитването в подвижна лаборатория и експертно заключение е установено, че течното гориво не отговаря на някое от изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1; 2. да забраняват пускането, разпространението, транспортирането или използването на течни горива и да разпореждат изтеглянето им, когато в резултат на изпитването в стационарна лаборатория и съставен констативен протокол е установено несъответствие на поне едно от изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1.

(2) Принудителните административни мерки по ал. 1 се прилагат от председателя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор или от оправомощени от него длъжностни лица по чл. 30б със задължителни предписания и чрез поставяне на удостоверителни знаци на контролните органи. Видът на знаците се определя със заповед на председателя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор.

(3) В случаите по ал. 1, т. 1 мерките се отменят от органа по ал. 2, когато се представи декларация за съответствие или след изпитване в стационарна лаборатория се установи съответствие на проверяваното гориво с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1.

(4) Задължителните предписания се обжалват по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(5) Подадената жалба не спира изпълнението на приложената принудителна административна мярка.

(6) Щетите, загубите и пропуснатите ползи от приложените принудителни административни мерки са за сметка на собствениците на проверяваното течно гориво, освен в случаите на отменянето им по съдебен ред.” § 15. В глава пета се създават чл. 30д - 30з: “Чл. 30д. Контролните органи са длъжни да: 1. не разгласяват информацията, която представлява служебна или търговска тайна, станала им известна при и по повод осъществяването на контролната дейност, както и да не я използват извън предназначението й; 2. се легитимират със служебна карта при извършването на контролната дейност.

Чл. 30е. (1) Разходите за вземане и изпитване на проби от течни горива без декларация за съответствие са за сметка на лицата по чл. 18а, ал. 1 и чл. 18б, ал. 1, 2 и 3, независимо от получените резултати от изпитването.

(2) Разходите за вземане и изпитване на проби от течни горива, когато те не съответстват на поне едно от изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1, са за сметка на лицата по чл. 18а и 18б.

(3) Разходите по ал. 1 и 2 се определят въз основа на фактически направените разходи съгласно чл. 25, ал. 3 от Тарифа № 11 за таксите, които се събират в системата на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор по Закона за държавните такси (обн., ДВ, бр. 50 от 1999 г.; изм., бр. 10 от 2000 г., бр. 94 и 115 от 2002 г., бр. 17 и 19 от 2003 г.; попр., бр. 27 и 33 от 2003 г.; изм., бр. 49 от 2003 г., бр. 32 и 104 от 2004 г. и бр. 15 и 40 от 2006 г.).

(4) Когато течните горива съответстват на изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1, разходите за вземане и изпитване на проби са за сметка на бюджета на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор.

Чл. 30ж. Изпитването на течните горива в случаите по чл. 30б, ал. 1, т. 6 не може да се извършва в лаборатории, извършили изпитването по чл. 18а, ал. 3.

Чл. 30з. (1) Министърът на околната среда и водите или оправомощено от него длъжностно лице упражнява контрол за спазване изискванията на наредбата по чл. 11а, ал. 1, включително спрямо лицата, които пускат на пазара продукти, определени с наредбата.

(2) Във връзка с упражняването на контрола за спазване изискванията на наредбата по чл. 11а, ал. 1, на Наредба № 7 от 2003 г. за норми за допустими емисии на летливи органични съединения, изпускани в атмосферния въздух в резултат на употребата на разтворители в определени инсталации и на Наредба № 16 от 1999 г. за ограничаване емисиите на летливи органични съединения при съхранение, товарене или разтоварване и превоз на бензини контролните органи имат право: 1. на свободен достъп до проверяваните обекти; 2. да изискват информация, документи и протоколи от изпитването на проби от продуктите в акредитирана лаборатория за определяне на съответствието им с нормите за допустими емисии и/или допустимо съдържание на ЛОС и на свързаните с тях изисквания; 3. да вземат проби от продуктите за лабораторни изпитвания с цел установяване на съответствието им с изискванията на наредбата по чл. 11а, ал. 1; 4. да предприемат действия и/или да издават задължителни предписания за ограничаване, забрана за пускане на пазара, разпространение, използване или за изтегляне от пазара на продукти от обхвата на наредбата по чл. 11а, ал. 1 при констатирани несъответствия с установените изисквания; 5. да налагат глоби и имуществени санкции на лицата, пускащи на пазара продукти, несъответстващи на определените изисквания на наредбата по чл. 11а, ал. 1.

(3) Периодичността на вземане на проби от продукти и изпитванията им съгласно ал. 2, т. 2 и 3 се определя с наредбата по чл. 11а, ал. 1.

(4) Контролните органи по ал. 1 са длъжни да не разгласяват информация, която представлява производствена или търговска тайна, станала им известна при или по повод упражняване на контрола.” § 16. Член 34 се изменя така: “Чл. 34. (1) Лице, което пуска на пазара течни горива, които не съответстват на някое от изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1, ако деянието не съставлява престъпление, независимо от наличието или липсата на декларация за съответствие, се наказва с глоба от 2000 до 50 000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 50 000 до 500 000 лв.

(2) Лице, което разпространява, включително като краен разпространител, или използва течни горива, които не съответстват на някое от изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1, ако деянието не съставлява престъпление, независимо от наличието или липсата на декларация за съответствие, се наказва с глоба от 2000 до 20 000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 10 000 до 100 000 лв.

(3) Размерът на наложените глоби и имуществени санкции нараства пропорционално спрямо минималния им размер в зависимост от броя на установените несъответствия с изискванията за качество, определени в наредбата по чл. 8, ал. 1.

(4) При повторно нарушение глобата, съответно имуществената санкция по ал. 1 и 2 се налага в двоен размер.” § 17. Член 34а се изменя така: “Чл. 34а. (1) Лице, което разпространява от бензиностанции течни горива, които не отговарят на вида гориво, посочено в декларацията за съответствие, или на предназначението, определено в наредбата по чл. 8, ал. 1, ако деянието не съставлява престъпление, се наказва с глоба 5000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 40 000 лв.

(2) Лице, което наруши разпоредбите на чл. 8, ал. 3, се наказва с глоба 10 000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 40 000 лв.

(3) При повторно нарушение глобата, съответно имуществената санкция по ал. 1 и 2 се налага в двоен размер.” § 18. Член 34б се изменя така: “Чл. 34б. (1) Лице, което наруши разпоредбите на чл. 18а, ал. 2 - 6, се наказва с имуществена санкция в размер 7000 лв.

(2) Лице, което наруши разпоредбите на чл. 18б, ал. 1, т. 2 и 4, се наказва с имуществена санкция в размер 5000 лв.

(3) При повторно нарушение имуществената санкция по ал. 1 и 2 се налага в двоен размер.” § 19. Член 34в се изменя така: “Чл. 34в. (1) Лице, което наруши разпоредбите на чл. 18а, ал. 7, чл. 18б, ал. 1, т. 3, ал. 2, ал. 3, т. 2 и ал. 4, се наказва с глоба 500 лв., съответно с имуществена санкция в размер 1000 лв.

(2) При повторно нарушение глобата или имуществената санкция по ал. 1 се налага в двоен размер.” § 20. Член 34г се изменя така: “Чл. 34г. (1) Лице, което възпрепятства контролните органи на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор да изпълняват правомощията си по чл. 30а, ал. 4, чл. 30б и 30в или не изпълнява задължителните предписания по чл. 30г, ал. 1, се наказва с глоба 5000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 30 000 лв.

(2) При повторно нарушение глобата или имуществената санкция по ал. 1 се налага в двоен размер.” § 21. Създават се чл. 34д - 34л: “Чл. 34д. (1) Лице, което пуска на пазара или употребява продукти, несъответстващи на изискванията на наредбата по чл. 11а, ал. 1, се наказва с глоба в размер от 1000 до 5000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 5000 до 10 000 лв.

(2) Лице, което наруши правилата за етикетиране, определени с наредбата по чл. 11а, ал. 2, се наказва с глоба 5000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 15 000 лв.

(3) Лице, което не изпълнява задължителните предписания на контролните органи по чл. 30з, ал. 1, се наказва с глоба 5000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 15 000 лв.

(4) Лице, което не представи в срок информация за пускането на пазара на продукти по чл. 11а, ал. 3, се наказва с глоба от 200 до 1000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 500 до 2000 лв.

Чл. 34е. Лице, което не изпълнява изискванията на Наредба № 7 от 2003 г. за норми за допустими емисии на летливи органични съединения, изпускани в атмосферния въздух в резултат на употребата на разтворители в определени инсталации, или за емисионни норми, определени в комплексно разрешително на основание на същата наредба, се наказва: 1. при неспазване на нормите за допустими емисии на ЛОС - по реда, определен в Наредбата за реда за определяне и налагане на санкции при увреждане или замърсяване на околната среда над допустимите норми (ДВ, бр. 69 от 2003 г.); 2. при неспазване нормите за неорганизирани емисии, нормите за общи емисии или целевите норми за общи емисии в зависимост от категориите дейности - с имуществена санкция в размер от 5000 до 15 000 лв.; 3. при неуведомяване на контролния орган за превишаване на съответните долни прагови стойности за консумация на разтворители - с имуществена санкция в размер 15 000 лв.; 4. за непредставяне на годишен план за управление на разтворителите от операторите на инсталации без издадени комплексни разрешителни в срока по чл. 20, ал. 3 от наредбата, друга допълнително изискана информация и/или неизпълнение на мерките за постигане на съответствие съгласно чл. 20, ал. 1 и 2 и чл. 22 от наредбата - с имуществена санкция в размер 15 000 лв.; 5. за непредставяне в срок на информацията по чл. 30з, ал. 2, т. 2 - с глоба 1000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 2000 лв.

Чл. 34ж. Лице, което не изпълнява изискванията на Наредба № 16 от 1999 г. за ограничаване емисиите на летливи органични съединения при съхранение, товарене или разтоварване и превоз на бензини, в т.ч. не спазва техническите изисквания и нормите за допустими емисии на ЛОС, изпускани в атмосферния въздух, в зависимост от производителността на съответните инсталации за съхранение на бензини в терминалите и бензиностанциите, се наказва за допуснатите нарушения: 1. по глава втора - с глоба от 5000 до 20 000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 15 000 до 50 000 лв.; 2. по глави трета, четвърта и пета - с глоба от 2000 до 10 000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 5000 до 20 000 лв.

Чл. 34з. Лице, което възпрепятства контролните органи при изпълнение на правомощията им по чл. 30з, се наказва с глоба, съответно с имуществена санкция в размер 20 000 лв.

Чл. 34и. (1) Лице, което внася, изнася, пуска на пазара или използва вещества, които нарушават озоновия слой, или флуорирани парникови газове, както и продукти и съоръжения, които съдържат, използват или са изработени от тези вещества, в противоречие с изискванията на Регламент (ЕО) № 2037/2000 и/или Регламент (ЕО) № 842/2006 и на наредбите по чл. 17, ал. 1 и 2, се наказва с глоба от 2000 до 5000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 7000 до 15 000 лв.

(2) Лице, което наруши правилата за етикетиране, определени с Регламент (ЕО) № 2037/2000 и/или Регламент (ЕО) № 842/2006 и на наредбите по чл. 17, ал. 1 и 2, се наказва с глоба 2000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 5000 лв.

(3) Лице, което събира и съхранява, рециклира, регенерира или обезврежда вещества, които нарушават озоновия слой, или флуорирани парникови газове в противоречие с изискванията на Регламент (ЕО) № 2037/2000 и/или Регламент (ЕО) № 842/2006 и на наредбите по чл. 17, ал. 1 и 2, се наказва с глоба от 3000 до 7000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 5000 до 10 000 лв.

(4) Лице, което не представи дневник за състоянието на инсталациите, съдържащи повече от 3 кг вещества, които нарушават озоновия слой, или флуорирани парникови газове, се наказва с глоба 500 лв., съответно с имуществена санкция в размер 1000 лв.

(5) Лице, което извършва проверки за херметичност без документ за квалификация, се наказва с глоба 500 лв., съответно с имуществена санкция в размер 1000 лв.

(6) Лице, което извършва сервиз и поддръжка на хладилни или климатични инсталации, топлинни помпи, пожарогасителни инсталации и пожарогасители, съдържащи вещества, които нарушават озоновия слой, или флуорирани парникови газове, без документ за квалификация, се наказва с глоба 500 лв., съответно с имуществена санкция в размер 1000 лв.

(7) Лице, което допуска изпускането на вещества, които нарушават озоновия слой, или флуорирани парникови газове в атмосферния въздух в противоречие с изискванията на Регламент (ЕО) № 2037/2000 и/или Регламент (ЕО) № 842/2006 и на наредбите по чл. 17, ал. 1 и 2, се наказва с глоба от 3000 до 7000 лв., съответно с имуществена санкция в размер от 5000 до 15 000 лв.

Чл. 34к. Лице, което възпрепятства органа по чл. 17, ал. 3 при изпълнение на правомощията му по чл. 17, ал. 4, се наказва с глоба от 5000 лв., съответно с имуществена санкция в размер 10 000 лв.

Чл. 34л. При повторно извършено нарушение глобите, съответно имуществените санкции по чл. 34д , чл. 34е, чл. 34ж, чл. 34з, чл. 34и и чл. 34к се налагат в двоен размер.” § 22. В чл. 35 се правят следните изменения и допълнения: 1. Досегашният текст става ал. 1 и в него думите “10 до 100” се заменят с “500 до 5000”.

2. Създава се ал. 2: “(2) Лице, което наруши забраната по чл. 11, ал. 5, се наказва с глоба, съответно с имуществена санкция в размер от 1000 до 5000 лв.” § 23. В чл. 36 се правят следните изменения: 1. В ал. 1 думите “10 до 300” се заменят със “100 до 2000”.

2. В ал. 2 думите “20 до 600” се заменят с “200 до 4000”. § 24. В чл. 37 се правят следните изменения: 1. В ал. 1 думите “2 до 25” се заменят с “50 до 500”.

2. В ал. 2 думите “4 до 50” се заменят със “100 до 1000”.

3. В ал. 3 думите “10 до 200” се заменят с “200 до 2000”. § 25. В чл. 38 думите “10 до 50” се заменят с “50 до 500”. § 26. В чл. 39 се правят следните изменения: 1. В ал. 1 думите “50 до 500” се заменят с “500 до 1000”.

2. В ал. 2 думите “10 до 50” се заменят с “50 до 500”. § 27. В чл. 40 се правят следните изменения: 1. В ал. 1 думите “2 до 10” се заменят с “10 до 100”.

2. В ал. 2 думите “4 до 20” се заменят с “20 до 200”. § 28. В чл. 41 се правят следните изменения: 1. В ал. 1 думите “ал. 4” се заменят с “ал. 3” и думите “20 до 100” се заменят със “100 до 500”.

2. В ал. 2 думите “40 до 200” се заменят с “200 до 1000”.

3. В ал. 3 думите “50 до 500” се заменят със “100 до 1000”. § 29. В чл. 43а се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 2 се изменя така: “(2) Когато нарушителят не се яви за съставяне на акта за административно нарушение от контролните органи, актът се изпраща незабавно за връчване от общината или кметството по адреса на управление на юридическото лице или едноличния търговец. Те са длъжни да уведомят нарушителя със съобщение срещу разписка за депозирания акт и в 14-дневен срок от датата на получаването му да го връчат. При неявяване на нарушителя актът се подписва от оправомощено длъжностно лице от общината или кметството и не се връчва. След връщането на акта в двумесечен срок се издава наказателно постановление, което влиза в сила от датата на издаването.”

2. Създават се ал. 3 - 6: “(3) Наказателните постановления се издават от председателя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор или от оправомощено от него длъжностно лице, като в тях задължително се посочва, че наложената глоба или имуществена санкция, както и разходите за вземане и изпитване на пробите от течни горива постъпват по бюджетната сметка на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор и служат като покана за доброволно изпълнение след влизането им в сила.

(4) Когато нарушителят е известен, но не е открит на адреса, посочен при връчването на акта за административно нарушение, или е напуснал страната, или е посочил адрес само в чужбина, наказателното постановление не се връчва. Постановлението се смята за влязло в сила два месеца след издаването му.

(5) Постъпленията по ал. 3 се разходват за: 1. изграждане, развитие и поддържане на система за наблюдение, контрол и информация за качеството на течните горива; 2. изграждане, поддържане и развитие на материалната база, свързана с дейността по контрола на качеството на течните горива; 3. повишаване на квалификацията и допълнително материално стимулиране на длъжностните лица по чл. 30б; размерът на допълнителното материално стимулиране на едно лице за една календарна година не може да превишава неговото 8-месечно основно възнаграждение; 4. вземане и изпитване на проби от течни горива, включително за въвеждане на нови методи за изпитване, при осъществяване контрола на качеството на течните горива.

(6) Не подлежат на обжалване наказателните постановления, с които е наложена глоба до 1000 лв. или имуществена санкция до 5000 лв. включително.” § 30. В допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения: 1. В § 1: а) точка 17 се изменя така: “17. “Пускане на пазара” е предоставянето на всеки отделен продукт, предназначен за крайна употреба, безплатно или срещу заплащане за първи път на българския пазар, на пазара на Европейския съюз или на пазара на държава - членка на Европейската асоциация за свободна търговия - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, при което той преминава от етапа на производство или внос към етапа на разпространение и/или използване.”; б) точка 19 се изменя така: “19. “Документирани сигнали” са писмени сигнали, свързани с качеството на течните горива, от граждани и юридически лица, в които са посочени данните, идентифициращи лицата, подаващи сигнала.”; в) създават се т. 20 - 25: “20. “Краен разпространител” са бензиностанции, които извършват зареждане на течни горива, предназначени за горивните резервоари на отделните моторни превозни средства, от неподвижни инсталации (резервоари) за съхранение на тези горива.

21. “Течни горива” са течни горими продукти от нефтен или биологичен произход или техни смеси: автомобилни бензини, горива за дизелови двигатели, биогорива, корабни дестилатни горива, газьоли за извънпътна техника, които се използват като източник на енергия за двигатели с вътрешно горене, както и газьоли и биогорива за промишлени и комунални цели, котелни и тежки горива, предназначени за други устройства с енергийна конверсия, подходящи за тази цел.

22. “Използване на течни горива” е изгаряне на течни горива, с изключение на отпадъчните, в инсталации за енергийна конверсия.

23. “Разпространение на течни горива” е движението на течните горива по веригата от производител, съответно от вносител, до крайния разпространител, включително транспортиране, предоставяне на складови услуги и съхранение на течни горива в местата по чл. 3, ал. 1, т. 5.

24. “Действащи съоръжения за производство на дървени въглища” са съоръженията, за които е издадено разрешение за извършване на дейността производство на дървени въглища преди 31 декември 2006 г. по реда на Закона за устройство на територията.

25. “Маркировка” е поставянето на информация върху всяка дозираща помпа или съд, използван при разпространението на течни горива, съгласно изискванията на БДС EN 228 и БДС EN 590.”

2. Създава се § 1б: “§ 1б. Този закон въвежда разпоредбите на Директива 2004/42/ЕО на Европейския парламент и Съвета за ограничаване на емисиите на летливи органични съединения при употреба на органични разтворители в определени бои, лакове и продукти за пребоядисване на автомобили и за изменение на Директива 1999/13/ЕО на Съвета.”

Преходни и заключителни разпоредби § 31. Навсякъде в закона думите “районните инспекции по околната среда”, “министърът на земеделието и хранителната промишленост” и “Министерството на земеделието и хранителната промишленост” се заменят съответно с “регионалните инспекции по околната среда и водите”, “министърът на земеделието и горите” и “Министерството на земеделието и горите”. § 32. Забраната по чл. 11, ал. 5 се прилага към действащите съоръжения за производство на дървени въглища от 30 март 2008 г., а към останалите - от датата на влизане в сила на този закон. § 33. Министерският съвет приема наредбата по чл. 11а, ал. 1 в срок един месец от влизането в сила на този закон. § 34. Министерският съвет приема наредбата по чл. 17, ал. 2 в срок една година от влизането в сила на този закон. § 35. В Закона за морските пространства, вътрешните водни пътища и пристанищата на Република България (обн., ДВ, бр. 12 от 2000 г.; изм., бр. 111 от 2001 г., бр. 24 и 70 от 2004 г., бр. 11 от 2005 г., бр. 45 от 2005 г. - Решение № 5 на Конституционния съд от 2005 г.; изм., бр. 87, 88, 94, 102 и 104 от 2005 г., бр. 30, 36, 43 и 65 от 2006 г.) се правят следните изменения и допълнения: 1. В чл. 53 се създава ал. 4: “(4) Забранява се всяко друго замърсяване от кораби, които се намират в морските пространства на Република България, включително замърсяването на въздуха, освен при спазване на нормите, предвидени в международни конвенции, ратифицирани от Република България, и в националното ни законодателство.”

2. Създава се чл. 75а: “Чл. 75а. Във вътрешните водни пътища се забранява изливането, изхвърлянето и потопяването от кораби на всякакви видове твърди и течни отпадъци и на други вредни за здравето на хората или живите ресурси на вътрешните водни пътища вещества, както и всяко друго замърсяване, включително на въздуха, освен при спазване на нормите, предвидени в международни конвенции, ратифицирани от Република България, и в националното ни законодателство.”

3. В чл. 119: а) в ал. 1, т. 1 след думите “по чл. 53” се добавя “ал. 1 и 2”; б) създава се ал. 3: “(3) Наказва се с глоба от 5000 до 15 000 лв., ако не подлежи на по-тежко наказание, всеки, който наруши или допусне да бъдат нарушени забраните по чл. 53, ал. 4 и чл. 75а.” § 36. В Закона за опазване на околната среда (обн., ДВ, бр. 91 от 2002 г.; попр., бр. 98 от 2002 г.; изм., бр. 86 от 2003 г., бр. 70 от 2004 г., бр. 74, 77, 88, 95 и 105 от 2005 г., бр. 30, 65 и 82 от 2006 г.) се правят следните допълнения: 1. В чл. 131з: а) в ал. 5 накрая се добавя “с изключение на генерираните в резултат на” и се създават т. 1 и 2: “1. функциониране на ядрени съоръжения; 2. дейности по земеползване, промяна в земеползването и лесовъдство.”; б) създава се ал. 8: “(8) Дейности по проекти, водещи до генериране на единици редуцирани емисии и сертифицирани единици редуцирани емисии се осъществяват при следните условия: 1. в случаите на директно намаляване или ограничаване на емисии в резултат от дейности по проект в инсталации по чл. 131в, ал. 1 и 2, при отмяна на същия брой квоти от общото количество квоти на инсталацията; 2. в случаите на индиректно намаляване или ограничаване на емисии в резултат от дейности по проект в инсталации по чл. 131в, ал. 1 и 2, при отмяна на същия брой квоти от Националния регистър.”

2. В чл. 131к: а) в ал. 1 след думите “емисии на парникови газове” се добавя “в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Европейската комисия”; б) създава се ал. 3: “(3) Участниците в схемата по чл. 131а заплащат такса за вписването им в регистъра по ал. 1 съгласно тарифата по чл. 72.”

3. Създава се чл. 131м: “Чл. 131м. (1) Министърът на околната среда и водите одобрява дейности по проекти, генериращи редуцирани емисии по Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата и Протокола от Киото, и отчита генерираните от тях редуцирани емисии на парникови газове в Националния регистър по чл. 131к, ал. 1.

(2) Министърът на околната среда и водите издава инструкция за одобряване на проекти, генериращи единици редуцирани емисии и сертифицирани единици редуцирани емисии, в съответствие със: 1. решенията, приети по Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата и Протокола от Киото; 2. правото на Европейския съюз в областта на изменението на климата; 3. международни критерии и инструкции за инсталации за производство на водноелектрическа енергия с капацитет над 20 MW, в частност съдържащите се в доклада на Световната комисия по язовирите “Язовири и развитие - нова рамка за вземането на решения”; 4. недопускането на неблагоприятно екологично и социално въздействие в случаите на дейности по проекти с инсталации за производство на водноелектрическа енергия с капацитет над 500 MW.

(3) Министърът на околната среда и водите отчита в Националния регистър по чл. 131к, ал. 1 генерираните от одобрени дейности по проекти редуцирани единици емисии на парникови газове в съответствие с Регламент (ЕО) № 2216/2004.”

4. В § 1 от допълнителните разпоредби се създава т. 64: “64. “Дейност по проект” е дейност по проект в съответствие с чл. 6 (съвместно изпълнение) и чл. 12 (механизъм за чисто развитие) от Протокола от Киото.”

5. В преходните и заключителните разпоредби се създава нов § 12: “§ 12. Член 131з, ал. 8 и чл. 131м, ал. 1 се прилагат до 31 декември 2012 г.” § 37. Законът влиза в сила един месец след обнародването му в “Държавен вестник”.

Законът е приет от 40-то Народно събрание на 23 ноември 2006 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

За председател на Народното събрание: Любен Корнезов