Закон за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност

УКАЗ № 256

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в „Държавен вестник“ Законът за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност, приет от ХLI Народно събрание на 7 декември 2011 г.

Издаден в София на 12 декември 2011 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието: Диана Ковачева

ЗАКОН за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност (обн., ДВ, бр. 63 от 2006 г.; изм., бр. 86, 105 и 108 от 2006 г.; бр. 37 от 2007 г. – Решение № 7 на Конституционния съд от 2007 г.; изм., бр. 41, 52, 59, 108 и 113 от 2007 г., бр. 106 от 2008 г., бр. 12, 23, 74 и 95 от 2009 г., бр. 94 и 100 от 2010 г., бр. 19 и 77 от 2011 г.) § 1. В чл. 27 се правят следните изменения: 1. Алинея 1 се изменя така: „(1) Данъчната основа при доставка на стоки по чл. 6, ал. 3 и чл. 7, ал. 4 е равна на данъчната основа при придобиването на стоката или на себестойността й, а в случаите, когато стоката е внесена – на данъчната основа при вноса.“

2. В ал. 3 т. 1 се изменя така: „1. доставка между свързани лица, когато данъчната основа, определена по реда на чл. 26, е: а) по-ниска от пазарната цена, доставката е облагаема и получателят няма право на приспадане на данъчен кредит или има право на частичен данъчен кредит, или право на възстановяване на платения данък по реда на чл. 81; б) по-ниска от пазарната цена, доставката е освободена и доставчикът няма право на приспадане на данъчен кредит или има право на частичен данъчен кредит, или право на възстановяване на платения данък по реда на чл. 81; в) по-висока от пазарната цена, доставката е облагаема и доставчикът няма право на приспадане на данъчен кредит или има право на частичен данъчен кредит, или право на възстановяване на платения данък по реда на чл. 81;“. § 2. В чл. 45 ал. 2 се изменя така: „(2) Учредяването или прехвърлянето на право на строеж се смята за освободена доставка по ал. 1 до момента на издаването на разрешение за строеж на сградата, за която се учредява или прехвърля правото на строеж.“ § 3. В чл. 66 ал. 2 се изменя така: „(2) Данъчната ставка за настаняване, предоставяно в хотели и подобни заведения, включително предоставянето на ваканционно настаняване и отдаване под наем на места за площадки за къмпинг или каравани, е в размер 9 на сто.“ § 4. В чл. 92 ал. 8 се изменя така: „(8) Независимо от разпоредбите на ал. 1, т. 4 и ал. 3 – 6, когато е започнала ревизия на лицето, срокът за възстановяване на данъка е срокът за издаване на ревизионния акт, освен в случаите, когато лицето предостави обезпечение в пари, в държавни ценни книжа или в безусловна и неотменяема банкова гаранция със срок на действие не по-кратък от 6 месеца.“ § 5. В чл. 102, ал. 3 в текста преди т. 1 накрая се добавя „и за получените облагаеми доставки на услуги, за които данъкът е изискуем от получателя“. § 6. В чл. 107 т. 3 се изменя така: „3. заличаването на едноличния търговец от търговския регистър, освен ако: а) лицето подлежи на задължителна регистрация по реда на чл. 96, ал. 1 за облагаемия оборот за извършените от него доставки, представляващи независима икономическа дейност, или ако са налице основанията по чл. 108, ал. 2; б) не са налице условията по буква „а“ и лицето в 14-дневен срок от вписване на заличаването в търговския регистър подаде в компетентната териториална дирекция на Националната агенция за приходите заявление за регистрация, в което заявява продължаване на регистрацията при условията на чл. 100, ал. 1. “ § 7. В чл. 111, ал. 2, т. 5 накрая се поставя тире и се добавя „за стоките и услугите, които се били налични, както към датата на дерегистрацията, така и към датата на последващата регистрация“. § 8. В чл. 118, ал. 4 след думата „отчитане“ се поставя запетая и се добавя „съхраняване на документи, издавани от/във връзка с фискалните устройства“. § 9. В чл. 125 се създава ал. 12: „(12) Когато някой от отчетните регистри по чл. 124 за съответния данъчен период съдържа повече от пет записа, тогава справка-декларацията по ал. 1 и отчетните регистри по ал. 3 се подават задължително по електронен път при условията и по реда на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс. Когато справка-декларацията и отчетните регистри са подадени по електронен път, ал. 6 не се прилага.“ § 10. В чл. 131, ал. 1 т. 1 се изменя така: „1. да преведе дължимия данък по продажбата по банкова сметка на териториалната дирекция на Националната агенция за приходите, която се явява компетентна за съдебния изпълнител или заложния кредитор или банкова сметка на съответната териториална дирекция на Националната агенция за приходите, в обхвата на която работи публичният изпълнител;“. § 11. Член 136 се изменя така: „Доставка на обща туристическа услуга Чл. 136. (1) Когато туроператор предоставя от свое име стоки или услуги във връзка с пътуването на пътуващо лице, за осъществяването на което се използват стоки или услуги, от които пътуващото лице се възползва пряко, смята се, че се извършва една доставка на обща туристическа услуга.

(2) Стоките и услугите по ал. 1, от които пътуващото лице се възползва пряко, са тези, които туроператорът е получил от други данъчно задължени лица и е предоставил на пътуващото лице без изменение.

(3) Разпоредбите на тази глава не се прилагат по отношение на: 1. доставките на туристически агенти, когато те действат от името и за сметка на друго лице; 2. доставка от туроператор към туроператор.“ § 12. В чл. 137 думите „или туристическият агент“ се заличават. § 13. В чл. 138, ал. 1 думата „туристът“ се заменя с „пътуващото лице“. § 14. В чл. 139 ал. 1 се изменя така: „(1) Данъчната основа на доставката на обща туристическа услуга е маржът, който представлява разликата, намалена с размера на дължимия данък, между: 1. общата сума, която туроператорът е получил или ще получи от пътуващото лице или от третото лице за доставката, включително субсидиите и финансиранията, пряко свързани с тази доставка, данъците и таксите, както и съпътстващите разходи, като комисиони и застраховки, начислени от доставчика на получателя, но без предоставените търговски отстъпки; 2. сумата, която е платена или ще бъде платена за получените от туроператора от други данъчно задължени лица доставки на стоки и услуги, от които пътуващото лице се възползва пряко, включително данъка по този закон.“ § 15. В чл. 140, ал. 1 и 2 думата „туристът“ се заменя с „пътуващото лице“. § 16. Член 141 се изменя така: „Данъчен кредит на туроператора Чл. 141. Туроператорът няма право на приспадане на данъчен кредит за доставките на стоки и услуги, получени от други данъчно задължени лица, от които пътуващото лице се възползва пряко.“ § 17. В чл. 147 се създават ал. 6 и 7: „(6) Дилърът има право на данъчен кредит за внесените стоки втора употреба по общия ред на закона.

(7) Дилърът има право на данъчен кредит за внесените произведения на изкуството, предмети за колекции или антикварни предмети, или произведения на изкуството, доставени му от техния автор или от наследниците му, по общите правила на закона, при условие че не е упражнил правото на избор по чл. 143, ал. 3. “ § 18. В чл. 151 ал. 4 се изменя така: „(4) В случаите по ал. 1 за стоките, за които е приложен чл. 143, ал. 3, правото на данъчен кредит възниква и се упражнява в данъчния период, през който данъкът за последващата доставка на стоките е станал изискуем.“ § 19. В чл. 185, ал. 2 след думата „отчитане“ се добавя „или съхраняване на документи, издавани от/във връзка с фискалните устройства“ и се поставя запетая. § 20. В чл. 186, ал. 1, т. 1 се създава буква „д“: „д) съхраняване на документи, издавани от/във връзка с фискалните устройства;“. § 21. В § 1 от допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения: 1. В т. 19 думите „и индивидуално определени“ се заличават.

2. В т. 37 думите „Турист“, „хотелиер“, „туроператор“ се заменят с „Туроператор“.

3. Създава се т. 37а: „37а. „Пътуващо лице“ е всяко лице – получател на обща туристическа услуга, която не е придобита с цел последваща продажба.“

4. Точка 45 се изменя така: „45. „Настаняване“ са основни туристически услуги по смисъла на т. 12 от допълнителната разпоредба на Закона за туризма с изключение на доставка на обща туристическа услуга от туроператор към пътуващо лице.“

Преходни и заключителни разпоредби § 22. За начисления данък по внос към 31 декември 2009 г. на стоки втора употреба, налични към 31 декември 2011 г., които не са обхванати от специалния ред за облагане на маржа, правото на приспадане на данъчен кредит, което не е упражнено към датата на влизане в сила на този закон, може да се упражни в някои от дванадесетте данъчни периода от влизането му в сила. § 23. Когато до 31 декември 2011 г. е получено авансово плащане, включително за освободена доставка, за която с този закон е променено данъчното третиране в облагаема, доставчикът документира доставката чрез издаване на фактура, в която посочва цялата данъчна основа за доставката. Издадената фактура във връзка с полученото авансово плащане се анулира и за анулирането се издава протокол по чл. 116. В случаите по чл. 119 корекцията се извършва чрез посочване на полученото плащане с противоположен знак в отчета за извършените продажби за данъчния период, през който е възникнало данъчното събитие. За доставката се прилага данъчният режим към датата на възникване на данъчното събитие на доставката по този закон. § 24. Законът влиза в сила от 1 януари 2012 г.

Законът е приет от 41-ото Народно събрание на 7 декември 2011 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

Председател на Народното събрание: Цецка Цачева