Постановление № 92 от 15 април 2013 г. за изменение и допълнение на Наредбата за таксите за използване на летищата за обществено ползване и за аеронавигационно обслужване в Република България, приета с Постановление № 280 на Министерския съвет от 1998 г.

ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 92 ОТ 15 АПРИЛ 2013 Г. за изменение и допълнение на Наредбата за таксите за използване на летищата за обществено ползване и за аеронавигационно обслужване в Република България, приета с Постановление № 280 на Министерския съвет от 1998 г. (обн., ДВ, бр. 2 от 1999 г.; изм. и доп., бр. 15 от 2000 г., бр. 9 и 62 от 2001 г., бр. 19 от 2002 г., бр. 16 от 2003 г., бр. 32 и 71 от 2004 г., бр. 15 и 96 от 2005 г., бр. 22 от 2006 г., бр. 1 и 25 от 2007 г., бр. 34 от 2008 г.; Решение № 5551 на Върховния административен съд – бр. 92 от 2008 г.; изм. и доп., бр. 28 от 2010 г., бр. 20 и 107 от 2011 г. и бр. 94 от 2012 г.)

МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ ПОСТАНОВИ: § 1. В чл. 3 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 3 след думата „Таксите“ се добавя „по ал. 1“.

2. Създава се ал. 4: „(4) Таксите по ал. 2 се заплащат от оператора на въздухоплавателното средство по времето, когато е изпълняван полетът. Ако самоличността на оператора е неизвестна, собственикът на въздухоплавателното средство се счита за оператор, освен ако той не докаже кое друго лице е било оператор. Обозначението по Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) или всяко друго признато обозначение при идентифициране на полета се използва за установяване самоличността на оператора на въздухоплавателното средство.“ § 2. В чл. 4 думите „и ал. 2“ се заличават. § 3. В чл. 6 ал. 1 се изменя така: „(1) Във фактурата по чл. 5, ал. 1 се посочва и срокът за рекламация, който е: 1. 30 дни считано от датата на издаване на фактурата за дължимите такси по чл. 3, ал. 1 и ал. 2, т. 1 за въздухоплавателни средства с максимално излетно тегло, по-малко от 2,0 т; 2. 60 дни считано от датата на издаване на фактурата за дължимите такси по чл. 3, ал. 2, т. 1 за въздухоплавателни средства с максимално излетно тегло, равно или по-голямо от 2,0 т, както и по чл. 3, ал. 2, т. 2. “ § 4. В чл. 7, ал. 2 числото „11,57“ се заменя с „10,89“. § 5. В чл. 18 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 3 числото „36,56“ се заменя с „36,49“.

2. Алинея 5 се изменя така: „(5) Размерът на променливата за разстояние (d) се определя, като се раздели на сто (100) числото на километрите на ортодромическото разстояние между летището на излитане или точката на вход във въздушното пространство на Република България и първото летище на кацане или точката на изход от въздушното пространство на Република България. Указаните точки на вход и изход са точките, в които се пресичат хоризонталните граници на съответната зона за таксуване от маршрута, описан в полетния план. Полетният план включва каквито и да са промени на първоначално подадения полетен план, направени от оператора, както и каквито и да са промени, одобрени от оператора, произтичащи от мерки за управление на потоците от въздушно движение.“

3. Създават се ал. 6 и 7: „(6) За полети, завършващи на летището, от което въздухоплавателното средство е излетяло и по време на които не е правено междинно кацане (полети по кръга), е приложим размерът на променливата за разстояние съгласно ал. 5, освен за: 1. полет по кръга, изпълнен изключително в една зона за таксуване, променливата за разстояние се получава чрез разделяне на сто (100) на числото на километрите на ортодромическото разстояние между летището и най-отдалечената точка от него, умножено по две (2); 2. полет по кръга, изпълнен в повече от една зона за таксуване, е приложима ал. 5, освен в зоната за таксуване, съдържаща най-отдалечената точка от летището, където променливата за разстояние се получава чрез разделяне на сто (100) на числото на километрите на сумарното ортодромическо разстояние между точката на вход в тази зона за таксуване и най-отдалечената точка от летището и от тази най-отдалечена точка до точката на изход от тази зона за таксуване.

(7) Разстоянието, което се взема под внимание, определено съгласно ал. 5 или 6, се намалява с 20 км за всяко излитане и за всяко кацане на летище, разположено на територията на Република България.“ § 6. Член 21 се изменя така: „Чл. 21. (1) От такси по чл. 3, ал. 2 се освобождават: 1. полети, които се провеждат изцяло по правилата за визуални полети във въздушното пространство на страната и за смесени полети по правилата за визуални полети и по правилата за полети по прибори, ако се извършват изключително по правилата за визуални полети във въздушното пространство на страната, когато такса не се налага за полети по правилата за визуални полети; 2. полети, извършени изключително за транспортиране на официална мисия на властващ монарх и най-близките членове на неговото семейство, държавни глави, правителствени ръководители и министри, като във всички случаи това освобождаване трябва да бъде доказано с подходящ индикатор на статуса или забележка в полетния план; 3. полети за търсене и спасяване, за които има разрешение от съответния компетентен орган; 4. военни полети, извършвани от военни въздухоплавателни средства на всяка страна; 5. полети, извършвани специално за целите на проверка или тестване на оборудване, използвано или предназначено за използване като наземно средство за въздушна навигация, изключвайки позициониращите полети на въпросните въздухоплавателни средства; 6. хуманитарни полети, за които има разрешение от съответния компетентен орган; 7. митнически и полицейски полети.

(2) От такси по чл. 3, ал. 2, т. 2 се освобождават полети, извършвани от въздухоплавателно средство, чието максимално излетно тегло е по-малко от 2,0 т.“

Заключителна разпоредба § 7. Постановлението влиза в сила от 1 януари 2013 г.

Министър-председател и министър на външните работи: Марин Райков

Главен секретар на Министерския съвет: Росен Желязков