Наредба за изменение и допълнение на Наредба № 53 от 2004 г. за условията и реда за постигане на сигурността на корабите и пристанищата

МИНИСТЕРСТВО НА ТРАНСПОРТА

МИНИСТЕРСТВО НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ

Министерство НА ФИНАНСИТЕ

Наредба за изменение и допълнение на Наредба № 53 от 2004 г. за условията и реда за постигане на сигурността на корабите и пристанищата (обн., ДВ, бр. 72 от 2004 г.; изм., бр. 94 от 2005 г.) § 1. В чл. 1 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 2, т. 4 думата “пристанищата” се заменя с “морските пристанища”.

2. Алинея 3 се изменя така: “(3) Наредбата не се прилага за военните пристанища, за военни, граничнополицейски, спомагателни кораби и държавните кораби на Република България, използвани за нетърговски цели.” § 2. В чл. 2 се правят следните изменения и допълнения: 1. Досегашният текст става ал. 1.

2. Създава се ал. 2 със следното съдържание: “(2) Правилата на тази наредба относно пристанищните оператори се прилагат и по отношение на собствениците на тези пристанища със специално предназначение, които отговарят на изискванията по чл. 1, ал. 2, т. 4. ” § 3. В чл. 3 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 4 думите “провежда проучване” се заменят с “анализира резултатите от прилагането”.

2. Създава се ал. 6 със следното съдържание: “(6) Министърът на транспорта и министърът на вътрешните работи със заповед определят реда за насочване към Националния морски граничен координационен и информационен център на Министерството на вътрешните работи на сигнал, получен от сигналната система за сигурност на кораба в Координационния център за търсене и спасяване (“закрит сигнал”), както и реда за информиране на компетентните органи на крайбрежната държава по местонахождението на кораба.” § 4. В чл. 4, ал. 2 думите “Национална служба “ГП” - МВР” се заменят с “Главна дирекция “Гранична полиция” на Национална служба “Полиция”. § 5. В чл. 5, ал. 3 думата “издават” се заменя с “дават”. § 6. В чл. 24 ал. 1 се изменя така: “Чл. 24. (1) Когато кораби, плаващи под българско знаме, възнамеряват да влязат или се намират в териториалните води на държава, страна по SOLAS, определила по-високо ниво на сигурност в района, капитанът на кораба или офицерът по сигурността на кораба повишава бдителността в съответствие с предвиденото в плана за сигурност на кораба за съответното ниво, а при наличие на информация, която може да окаже въздействие върху морската сигурност в района, незабавно докладват на корабопритежателя и на Изпълнителна агенция “Морска администрация”.” § 7. Глава пета “Сигурност на пристанищата” се изменя така: “Глава пета

СИГУРНОСТ НА ПРИСТАНИЩАТА

Раздел I

Нива на сигурност на пристанищата Чл. 45. (1) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” определя нивата на сигурност на пристанищата или на отделни пристанищни терминали.

(2) Пристанищата и пристанищните терминали оперират съобразно определените нива на сигурност. Мерките и процедурите за сигурност се прилагат по начин, който да доведе до минимално забавяне на пътниците, кораба, персонала и посетителите на кораба, стоките и услугите.

(3) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” незабавно уведомява министъра на транспорта за всяка промяна в определеното ниво на сигурност на пристанище или пристанищен терминал.

(4) Определените нива на сигурност на пристанищата и пристанищните терминали се оповестяват на мореплавателите от Изпълнителна агенция “Морска администрация”.

(5) При всяко ниво на сигурност по решение на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” в зависимост от конкретните констатации в оценката на сигурността на пристанището могат да се въвеждат различни мерки за сигурност в отделните пристанищни терминали на едно пристанище.

Чл. 46. При първо ниво на сигурност с оглед на идентифициране и предприемане на превантивни мерки срещу възникването на инциденти, свързани със сигурността на пристанищата, се извършват следните дейности при прилагане на съответните мерки, определени в плана за сигурност на пристанището: 1. гарантиране изпълнението на всички задължения по сигурността на пристанището; 2. контролиране достъпа до пристанището; 3. осъществяване на мониторинг по пристанището, включително зоната(-ите) на акостиране и заставане на котва; 4. осъществяване на мониторинг на забранените зони с цел гарантиране, че достъп до тях имат само упълномощени за това лица; 5. осъществяване на наблюдение и контрол при обработката на товарите; 6. осъществяване на наблюдение и контрол при приемането на корабни запаси; 7. гарантиране на действаща комуникация по сигурността.

Чл. 47. При второ ниво на сигурност се прилагат допълнителни предпазни мерки, определени в плана за сигурност на пристанището, по отношение на всяка дейност, посочена в чл. 46.

Чл. 48. (1) При трето ниво на сигурност се прилагат допълнителни специфични предпазни мерки, определени в плана за сигурност на пристанището, по отношение на всяка дейност, посочена в чл. 46.

(2) Освен мерките по ал. 1 при трето ниво на сигурност пристанищата прилагат инструкции по безопасността, изготвени от Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”.

Чл. 49. Когато офицер по сигурността на пристанището бъде уведомен, че кораб има затруднения при спазване изискванията на плана по сигурността на пристанището и инструкциите по безопасността, дадени от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” при обявено трето ниво на сигурност, офицерът по сигурността на пристанището и офицерът по сигурността на кораба влизат във връзка и координират съответните действия.

Чл. 50. Когато офицер по сигурността на пристанището бъде уведомен, че даден кораб е с определено ниво на сигурност, по-високо от това на пристанището, офицерът по сигурността на пристанището незабавно уведомява Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” и офицера по сигурността на кораба.

Раздел II

Оценка на сигурността на пристанището Чл. 51. (1) Извършването на оценка на сигурността на пристанището е основен етап от процеса на създаване, актуализиране и прилагане на плана за сигурност на пристанището.

(2) Оценката по ал. 1 се извършва от Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” съвместно с експерти в съответната област от Министерството на вътрешните работи или от призната организация по сигурността.

(3) Когато оценката по ал. 1 е извършена от призната организация по сигурността, тя се разглежда и одобрява от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”.

(4) Оценката по сигурността на пристанището се разглежда на всеки две години и се обновява при настъпили сериозни промени на рисковете, промени, свързани с пристанищната инфраструктура, както и при промяна статута на пристанището, съответно на пристанищния терминал.

(5) Лицата, включени в извършването на оценката на сигурността на пристанището, трябва да притежават познания по отношение на: 1. актуалните заплахи за сигурността, различните им форми и тенденциите в тази област; 2. разпознаването и откриването на оръжия, опасни вещества и устройства; 3. разпознаването на недискриминационна основа на характеристиките и поведенческите модели на лица, които биха могли да представляват заплаха за сигурността; 4. похватите, използвани за заобикаляне на мерките за сигурност; 5. методите, използвани за причиняване на инцидент, свързан със сигурността; 6. въздействието на експлозиви върху пристанището; 7. сигурността на пристанището; 8. обичаите на пристанището; 9. планирането на непредвидени ситуации, подготовката на ситуациите на тревога и мерките за противодействие; 10. физическите мерки за сигурност; 11. радио- и телекомуникационните системи, включително компютърните системи и мрежи; 12. транспортното и гражданското инженерство; 13. корабните и пристанищните операции.

Чл. 51а. (1) Оценката на сигурността на пристанището задължително съдържа: 1. определяне и оценка на значимите елементи на пристанищната инфраструктура и други активи, които трябва да бъдат защитени; 2. определяне на възможните рискове и заплахи за пристанищната инфраструктура и други активи, както и вероятността от възникването им с оглед на установяване и степенуване на мерките за сигурност; 3. определяне, избор и класиране по приоритет на мерки за противодействие и на промени в процедурите, както и тяхното ниво на ефективност с цел намаляване на уязвимостта; 4. определяне на уязвимите места в инфраструктурата и в дейността на пристанището, като се отчита и човешкият фактор.

(2) Оценката по ал. 1 задължително определя: 1. всички зони на пристанището или пристанищния терминал, в които трябва да се постигне сигурност, като по този начин се определят границите на тази част от пристанищната територия, спрямо която се прилагат разпоредбите на тази наредба; 2. мерките за сигурност, в това число и тези, които са необходими, с оглед функционалните връзки и взаимодействие между отделните терминали на пристанището; 3. пристанищният персонал, който следва да бъде подложен на проверка за произход или на проучване за достъп във връзка с работата му в зони с висок риск; 4. отделни зони (ако е полезно) на пристанището или пристанищния терминал в съответствие с вероятността от възникване на инциденти, свързани със сигурността; определянето на границите и оценката на всяка зона се извършва не само по директен профил като потенциална цел, но и с оглед на ролята й на преходна зона, когато потенциална цел е съседна зона; 5. измененията на риска; 6. специфичните характеристики на всяка зона - местоположение, достъп, електроснабдяване, комуникационна система, собственост и ползватели, както и други характеристики, за които се счита, че са свързани със сигурността; 7. потенциалните сценарии за заплаха на пристанището или пристанищния терминал; пряка цел на идентифицирана заплаха може да бъде пристанището или пристанищният терминал като цяло, както и специфични елементи на неговата инфраструктура, а също и: товари, багаж, хора или транспортно оборудване; 8. специфичните преки и непреки последици от сценария за заплаха, независимо дали те се проявяват в една или няколко зони; специално внимание следва да се обръща на риска от човешки жертви; 9. възможността от възникване на ефект на натрупване при инциденти по сигурността; 10. уязвимите (критичните) места във всяка зона; 11. всички организационни въпроси, свързани с общата сигурност на пристанището, в това число ролята и взаимодействието на всички централни и териториални органи, чиито правомощия са свързани с постигането на сигурността на пристанищата, както и съществуващите правила и процедури; 12. уязвимите места в организацията, нормативната уредба или процедурите за постигане на сигурността на пристанището или пристанищния терминал; 13. мерките, процедурите и действията, насочени към намаляване на уязвимостта на критичните места във всяка зона; специално внимание следва да се отделя на необходимостта от контрол на достъпа или от въвеждане на ограничения за цялото пристанище или пристанищен терминал, или за специфични части от него, в това число: идентификация на пътниците, пристанищния персонал или други работници, посетителите и корабните екипажи, контрол на товарите и багажа, въвеждане на изисквания за наблюдение на определени зони или дейности, както и на средствата за осъществяване на този контрол; мерките, процедурите и действията трябва да съответстват на отбелязания риск и могат да бъдат различни за различните зони на пристанището или пристанищния терминал; 14. способите за засилване на мерките, процедурите и действията в случай на повишаване на нивото на сигурност; 15. специфичните изисквания за действие при основни проблеми на сигурността, като: “подозрителни” товари, багажи, гориво, принадлежности или лица, пакети с неизвестно съдържание и познати опасности (например бомби); тези изисквания трябва да съдържат и анализ на условията, при които е препоръчително възникналият проблем да бъде разрешен на място, както и тези, при които той трябва да бъде разрешен след транспортиране на опасния предмет или лице в сигурна зона; 16. мерките, процедурите и действията, насочени към ограничаване и намаляване на последиците; 17. начина на разпределение на задачите, позволяващ адекватното и правилно прилагане на определените мерки, процедури и действия; 18. при необходимост - връзките и взаимодействието с други планове за сигурност и други въведени мерки за сигурност, както и с други планове за действие (например авариен план за действие при разлив на нефт, план за организиране на непрекъсната работа в пристанището, план при произшествия с ядрени материали и други); 19. изискванията за комуникация, необходими за изпълнението на мерките и процедурите; 20. мерките за защита от разкриване на информация, свързана със сигурността; 21. изискванията по принципа “необходимост да се знае” за всички органи и организации, които пряко участват в постигането на сигурността на пристанището или пристанищния терминал, както и в случай на необходимост - за всички останали.

(3) Когато съответният компетентен орган счете това за необходимо, при извършването на оценката по ал. 1 се отчитат и видът, предназначението и влиянието на съседните зони върху сигурността на пристанището или пристанищния терминал.

Чл. 52. (1) Оценка на сигурността на пристанището се извършва за всеки пристанищен терминал. В случаите, когато операторът на всички терминали от пристанището е един и същ, се извършва оценка на сигурността на цялото пристанище.

(2) Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” може да разреши извършване на обща оценка на сигурността за повече от едно пристанище, когато пристанищният оператор е един за пристанищата, на които се извършва оценка на сигурността, и местоположението, дейността, оборудването и архитектурата на тези пристанища са сходни.

(3) В случаите по ал. 2 Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” уведомява Международната морска организация (IMO) за извършената обща оценка.

Чл. 53. (1) Оценката на сигурността на пристанището завършва с доклад за начина на провеждане на оценката, описание на всяка уязвимост на пристанището, открита при извършването на оценката, както и описание на мерките за противодействие.

(2) Докладът се представя на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” за одобряване.

(3) Докладът е защитен срещу нерегламентиран достъп или разгласяване.

Раздел III

План за сигурност на пристанището Чл. 54. (1) Планът за сигурност на пристанището се разработва и поддържа въз основа оценката за сигурност, като се отчита взаимодействието кораб - пристанище и установява правомощията на органите и задълженията на организациите и лицата във връзка с постигане сигурността на пристанището или пристанищния терминал.

(2) Планът за сигурност за всяко пристанище или пристанищен терминал се изготвя от Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” съвместно с експерти в съответната област от Министерството на вътрешните работи или от призната организация по сигурността. Когато планът се изготвя от призната организация по сигурността, той се одобрява от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”.

Чл. 55. (1) Планът за сигурност на пристанището установява за всяко от нивата на сигурност: 1. процедурите, които трябва да се следват; 2. мерките, които трябва да се въведат; 3. действията, които трябва да бъдат предприети.

(2) Планът за сигурност на пристанището: 1. определя зоните на пристанището или пристанищния терминал, в които трябва да се постигне сигурност; в плана могат да бъдат предвидени различни мерки, процедури или действия за различните зони в зависимост от констатациите в оценката на сигурността на пристанището и като се отчитат връзките между тези зони; 2. осигурява координация между мерките за сигурност за зони с различни характеристики по отношение на сигурността; 3. осигурява при необходимост различни мерки за различните зони от пристанището или пристанищния терминал с оглед на различните нива на сигурност и информацията от разузнаването; 4. определя организационната структура, която да осигури повишаване на сигурността на пристанището или пристанищния терминал.

(3) Въз основа на основните положения, посочени в ал. 2, планът за сигурност на пристанището задължително определя: 1. изискванията за проверка на документите за самоличност, на багажите и на товарите; в зависимост от констатациите в оценката за сигурност на пристанището планът може да предвижда, че тези изисквания се прилагат частично или не се прилагат в някои от зоните, както и че лицата, които влизат или се намират в определена зона, подлежат на контрол; 2. забранените зони в пристанището или на пристанищния терминал, зоните за сигурност и мерките за предотвратяване на нерегламентиран достъп до пристанището или терминала, до кораби в него, до забранените зони на пристанището или терминала, до зоните за сигурност, както и до съседните зони по чл. 51а, ал. 3; може да се предвиди, че за някои зони изискванията за достъп ще се прилагат само когато нивото на сигурност надвиши минималния праг; всички изисквания и прагове следва да бъдат изчерпателно изброени; 3. процедури за реагиране при заплахи или нарушения на сигурността, които включват разпоредби за осигуряване на критично важните операции на пристанището или пристанищния терминал, или на взаимодействието кораб - пристанище; 4. допълнителни мерки за сигурност, които следва да бъдат предприети при обявяване на второ или трето ниво на сигурност; 5. процедури за евакуация при заплахи или нарушения на сигурността; 6. задължения на персонала на пристанището с възложени отговорности по сигурността и на останалия персонал по отношение на нивата на сигурност; 7. процедури за взаимодействие пристанище - кораб, включително корабите, предназначени за морско-технически услуги и взаимодействие кораб - кораб; 8. процедури за преглед на плана и за обновяването му; 9. процедури за докладване на офицера по сигурността на пристанището или на органа за сигурност в пристанището на инциденти, свързани със сигурността, които процедури да позволяват предприемането на бързи ответни действия; 10. офицера по сигурността на пристанището, в т. ч. начините за осъществяване на 24-часов контакт; 11. мерки за гарантиране на сигурността на информацията, съдържаща се в плана; 12. мерки за гарантиране на сигурността на товарите и съоръженията, необходими за товаро-разтоварна дейност; 13. процедури за проверка на плана за сигурност на пристанището; 14. процедури за реагиране в случай на задействане на сигналната система за сигурност на кораб в пристанището; 15. процедури за улесняване слизането на брега или смяна на екипажа на кораба, както и за улесняване достъпа до кораба на посетители, включително и представители на моряшки социални и трудови организации; 16. процедури за всяко от трите нива на сигурност; 17. организационна структура по сигурността на пристанището или пристанищния терминал; 18. отговорности и изисквания, свързани с провеждането на тренировки и обучение и с оценка на ефективността на работата на пристанищния персонал, който изпълнява функции, свързани със сигурността; 19. системи, позволяващи ефективна и непрекъсната комуникация между персонала на пристанището, изпълняващ функции, свързани със сигурността, корабите в пристанището и други отговорни за сигурността органи; 20. процедури за гарантиране на сигурността на информацията, свързана със сигурността на пристанището или пристанищния терминал; 21. процедури за оценяване на ефективността на мерките и оборудването, свързани със сигурността, включително откриване и отстраняване на повреди в оборудването; 22. процедури за предоставяне и оценяване на доклади относно възможни пробиви в сигурността на пристанището или пристанищния терминал; 23. процедури относно товаро-разтоварни операции в пристанището или пристанищния терминал; 24. процедури относно доставка на корабни запаси; 25. процедури за поддържане и актуализиране на информация относно опасни товари и вещества и местоположението им в пристанището или пристанищния терминал; 26. средства за подаване на сигнали за тревога и получаване на помощ от патрулиращи кораби и екипи за претърсване, включително подводно претърсване и претърсване за бомби; 27. процедури за оказване на съдействие на офицерите по сигурността на кораба относно потвърждаване самоличността на лица, които желаят да се качат на борда на кораба; 28. разпоредби, осигуряващи сигурността на пристанището или пристанищния терминал, включително свързани с взаимодействието пристанище - кораб, дори когато към кораба не се прилагат разпоредбите на тази наредба; 29. механизми за координация и взаимодействие с други превантивни планове или дейности и по-специално с други превантивни или контролни дейности, осъществявани в пристанището или на пристанищния терминал; 30. механизми за координация и взаимодействие с други планове за действие или за въвеждане на специфични ответни мерки, процедури и действия и по-специално с други аварийни планове; когато е необходимо, следва да се предвидят и начини за преодоляване на противоречията и несъответствията; 31. обозначаване на зоните с достъп и/или с изисквания за контрол; 32. изисквания за наблюдение на зоните или дейностите, извършвани в тях; необходимостта от използване на технически средства и техният вид се определят в зависимост от оценката на сигурността на пристанището.

33. подробно описание на оперативната организация и работните процедури за постигане сигурността на пристанището или пристанищния терминал, в това число задачите на съвета за сигурност на пристанището или пристанищния терминал и ако е необходимо - координацията на действията на офицера по сигурността на пристанището и офицерите по сигурността на корабите; 34. процедури и мерки за третиране на подозрителни товари, багажи, гориво, провизии или лица, за предотвратяване на нерегламентирано внасяне в пристанището или на борда на кораба на оръжия или общоопасни вещества и средства, предназначени за употреба срещу хора, кораби или пристанища; 35. механизми на взаимодействие между органите, осъществяващи контрол на товарите, багажите и пътниците, в това число (ако е необходимо) свързване на информационните системи и системите за контрол на сигурността на тези органи, включително и системите за контрол на сигурността преди пристигане, ако има такива.

Чл. 56. Лицата, които извършват вътрешни одити на дейностите по сигурността, посочени в плана, или които оценяват прилагането на плана, не участват пряко в проверяваните дейности, с изключение на случаите, когато големината и видът на пристанището не позволяват това.

Чл. 57. Планът за сигурност на пристанището може да се комбинира със или да бъде част от друг авариен план на пристанището.

Чл. 58. Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” одобрява промените в плана за сигурност на пристанището, когато той отговаря на изискванията на тази наредба.

Чл. 59. (1) Планът за сигурност на пристанището се изготвя в по четири екземпляра на хартиен и електронен носител, защитени срещу неупълномощено изтриване, унищожаване или изменение, като единият екземпляр се съхранява в дирекция “Експлоатационна годност, регистри и контрол” на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”, вторият - при пристанищния оператор, а третият и четвъртият - в съответната областна дирекция “Полиция” и в съответното териториално управление на Главна дирекция “Гранична полиция” в Национална служба “Полиция”.

(2) Планът е защитен от неупълномощен достъп или разгласяване.

Чл. 60. (1) План за сигурност на пристанището се изготвя за всеки пристанищен терминал. В случаите, когато операторът на всички терминали от пристанището е един и същ, се изработва план за сигурност на цялото пристанище.

(2) Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” може да разреши изготвяне на общ план на сигурността за повече от едно пристанище, когато операторът е един и същ и местоположението, дейността, оборудването и архитектурата на тези пристанища са сходни.

(3) В случаите по ал. 2 Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” уведомява IMO за изработения общ план.

Чл. 61. Министърът на транспорта съгласувано с министъра на вътрешните работи определя реда за издаване и контрол на използването на пропуски на/от лица и транспортни средства в забранените за достъп зони на пристанищата.

Чл. 62. (1) Пропуски за зоните за сигурност се издават на служители и работници, чиито функционални задължения или мястото на тяхното изпълнение изискват влизане или престояване в тези зони. Процедурата по издаване на пропуски задължително включва: 1. подаване на писмена заявка за пропуск до издаващия орган; 2. проверка на заявките от страна на упълномощените сътрудници за определяне на основанията за издаване на пропуска; 3. съгласуване на заявките от страна на компетентните служби на Министерството на вътрешните работи с цел да не бъдат допускани нежелани лица в зоните за сигурност.

(2) Всеки пропуск съдържа: 1. наименование на органа, който го е издал; 2. снимка на лицето, на което се издава; 3. имената и други лични данни (например единен граждански номер, единен номер на чужденец или дата на раждане) на лицето, на което се издава; 4. зоните, за които е валиден; 5. срокът на неговата валидност.

(3) Правилата и процедурите, описани в ал. 1, т. 1 и 2, се прилагат и по отношение на пропуските за моторни превозни средства.

(4) Всеки пропуск на моторно превозно средство съдържа: 1. наименование на органа, който го е издал; 2. регистрационен номер на моторното превозно средство; 3. наименование на собственика и ползвателя на моторното превозно средство; 4. зоните, за които е валиден; 5. срокът на неговата валидност.

(5) Всички лица, имащи пропуск за зоните за сигурност, подлежат на инструктаж и контрол за познаването на инструкциите за движение и за безопасност при експлоатацията на моторни превозни средства в района на пристанището.

(6) Личните пропуски и пропуските на моторните превозни средства се поставят и носят на видно място при влизането, излизането и по време на престоя в зоните за сигурност.

Чл. 63. (1) Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” следи за изпълнението на мерките и процедурите за сигурност, определени в плана.

(2) Сигурността на пристанището или пристанищния терминал, на корабите в него и защитата им от неупълномощен достъп се осигурява от пристанищния оператор съвместно с органите на Министерството на вътрешните работи съобразно мерките и процедурите за сигурност, определени в плана.

(3) Кораби, които са без екипаж, задължително трябва да бъдат заключени и оборудването за качване - отстранено.

Раздел IIIа

Орган за сигурност в пристанището Чл. 63а. (1) Орган за сигурност в пристанището е всеки оператор на терминал от това пристанище.

(2) Органът за сигурност в пристанището е отговорен за наличието, изпълнението и поддържането на план за сигурност на пристанището.

Чл. 63б. Органът за сигурност в пристанището е длъжен да: 1. осигурява и поддържа техническите средства за постигане на сигурността на пристанището или пристанищния терминал, посочени в плана за сигурност; 2. определи офицер по сигурността на пристанището; 3. създаде пристанищен съвет за сигурност; 4. предоставя на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” всички материали, свързани със сигурността на пристанището или пристанищния терминал; 5. представя в Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” и в съответната областна дирекция “Полиция” за съгласуване правилника за контролно-пропускателния режим в пристанището или пристанищния терминал.

Чл. 63в. (1) Към всеки орган за сигурност в пристанището се създава пристанищен съвет за сигурност като постоянно действащ помощен орган за съгласуване, сътрудничество и координация между ведомствата, юридическите и физическите лица, които имат отношение към постигане сигурността на съответния пристанищен терминал. В случаите, когато операторът на всички терминали от пристанището е един и същ, се създава един пристанищен съвет за сигурност за цялото пристанище.

(2) Пристанищният съвет за сигурност се състои от: 1. законния представител на юридическото лице - пристанищен оператор или упълномощено от него лице, който е председател на съвета; 2. офицерът по сигурността на пристанището, който е заместник-председател на съвета; 3. представител на съответната териториална дирекция на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”; 4. представител на съответната териториална дирекция на Изпълнителна агенция “Морска администрация”; 5. представител на съответната териториална дирекция на Национална служба “Полиция”; 6. представител на съответното гранично полицейско управление; 7. представител на съответната териториална дирекция на Национална служба “Пожарна безопасност и защита на населението”; 8. представител на организацията, на която пристанищният оператор е поверил осъществяването на охраната на пристанищната територия и инфраструктура.

(3) По преценка на органа за сигурност в пристанището в работата на пристанищния съвет за сигурност може да бъдат привлечени представители на съответната териториална дирекция на Агенция “Митници” и на Военноморските сили на Република България, както и други експерти в областта на сигурността на пристанищата.

(4) Пристанищният съвет за сигурност: 1. проучва и анализира актуалните заплахи за сигурността на пристанищния терминал и тенденциите в тази област, с оглед внасяне на промени в плана за сигурност на пристанището; 2. прави предложения за промяна на нивото на сигурност на пристанищния терминал; 3. прави предложения за въвеждане на допълнителни временни мерки за сигурност без повишаване на нивото на сигурност; 4. прави предложения за въвеждане на други мерки, дейности или процедури, които имат пряко или косвено отношение към сигурността на пристанището; 5. в случаите на потенциална заплаха или риск за сигурността на пристанищния терминал координира действията и разпределя задачите между ведомствата, юридическите и физическите лица, които имат отношение към постигане на неговата сигурност; 6. в случаите на потенциална заплаха или риск за сигурността на пристанищния терминал осъществява контрол върху дейността на всички лица, които извършват или ползват пристанищни услуги или дейности, когато техните действия или бездействия могат да създадат условия за нарушаване сигурността на пристанището.

(5) Пристанищният съвет за сигурност се свиква на редовни заседания не по-рядко от веднъж на три месеца и на извънредни - по искане на всеки от членовете на съвета или на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” при проява на конкретен риск или заплаха за сигурността на пристанищния терминал или при възникване на условия за такъв риск или заплаха.

(6) Пристанищният съвет за сигурност може да заседава, ако присъстват най-малко 2/3 от неговите членове. Решенията се вземат с мнозинство 2/3 от присъстващите. За всяко заседание се води протокол, който се подписва от всички присъстващи членове на съвета.

(7) На първото си заседание пристанищният съвет за сигурност приема правилник за своята работа, в който следва да бъдат уредени: периодичността и редът за свикване и провеждане на заседанията, начините за връзка и взаимодействие на членовете на съвета при проява на конкретен риск или заплаха, както и всички други въпроси, свързани с осъществяване на посочените в ал. 4 функции.

Раздел IV

Офицер по сигурността на пристанище Чл. 64. (1) Всеки орган за сигурност в пристанището определя офицер по сигурността за пристанищния терминал, на който оперира.

(2) Може да се назначава един офицер по сигурността за повече от един пристанищен терминал, ако операторът на тези терминали е един и същ.

(3) Когато пристанищният оператор на повече от един пристанищен терминал е назначил офицер по сигурността за всеки един от тях, той може да определи един от офицерите като координатор.

(4) Офицерът по сигурността е служител на пристанищния оператор и лице за контакт с представителите на Министерството на транспорта, Министерството на вътрешните работи и Министерството на финансите по въпросите на сигурността на пристанището или пристанищния терминал. В случаите по ал. 3 лице за контакт е офицерът координатор.

Чл. 65. Офицерът по сигурността на пристанището: 1. провежда първоначален преглед на сигурността на пристанището или пристанищния терминал, като отчита съответната оценка по сигурността на пристанището; 2. съдейства при разработването на плана за сигурност на пристанището и отговаря за поддържането му; 3. прилага плана за сигурност на пристанището и провежда тренировки във връзка с неговото изпълнение; 4. извършва редовни проверки по сигурността на пристанището или пристанищния терминал с цел гарантиране постоянното прилагане на мерките за сигурност; 5. предлага внасянето на промени в плана за сигурност на пристанището, с цел отстраняване на недостатъци или обновяването му; 6. осигурява обучение на лицата, отговорни за сигурността на пристанището; 7. докладва пред Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” и съхранява протоколи за събития, които заплашват сигурността на пристанището или пристанищния терминал; 8. координира прилагането на плана за сигурност на пристанището със съответния офицер по сигурността на компанията и офицера по сигурността на кораба; 9. следи за спазване изискванията към лицата, отговорни за сигурността на пристанището или пристанищния терминал; 10. следи за правилното управление, тестване, калибриране и поддържане на оборудването по сигурността; 11. съдейства на офицера по сигурността на кораба за идентифициране на лицата, които ще се качват на борда на кораба; 12. координира действията по изпълнение на плана със службите по сигурността.

Раздел V

Обучение, тренировки и учения по сигурността на пристанището Чл. 66. Офицерът по сигурността на пристанището и лицата, отговорни за сигурността на пристанището или пристанищния терминал, преминават обучение по утвърдени от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” програми и притежават познания в определени области, изброени в приложение № 3.

Чл. 67. Офицерът по сигурността на пристанището провежда тренировки на лицата, отговорни за сигурността на пристанището или пристанищния терминал, на всеки 3 месеца, като се имат предвид видовете дейности, извършвани на пристанището или пристанищния терминал, промените в състава на лицата, отговорни за сигурността на пристанището или пристанищния терминал, вида на обслужваните кораби и други обстоятелства, свързани със сигурността на пристанището или пристанищния терминал.

Чл. 68. (1) Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” провежда учения на лицата, отговорни за сигурността на пристанището или пристанищния терминал, чрез които се проверява и постига взаимодействие между лицата, отговорни за сигурността на пристанището или пристанищния терминал, лицата, отговорни за сигурността на корабопритежателите и службите по сигурността, както и наличието на материални и технически средства за осигуряване сигурността на пристанището или пристанищния терминал. Ученията се провеждат на всеки 18 месеца.

(2) Ученията по ал. 1 могат да бъдат: 1. пълномащабни или на живо; 2. симулация в зала или семинар; 3. комбинирани с други тренировки, които провеждат държавните органи, натоварени с правомощия за постигане на сигурността в пристанищата (например спешни ответни действия и други).

(3) Разходите за организирането и провеждането на ученията по ал. 1 се поемат съответно от всеки участник.” § 8. В чл. 83, т. 3 думите “при необходимост” се заличават. § 9. В чл. 85 се правят следните промени: 1. В ал. 1 думите “от тяхно име” се заличават.

2. В ал. 2 т. 3 се изменя така: “3. извършване на оценка на сигурността на пристанище;”.

3. Навсякъде в ал. 3 думата “пристанищата” се заменя с “пристанище”.

4. Създава се нова ал. 5 със следното съдържание: “(5) Призната организация по сигурността, която е извършвала дейността по ал. 2 или е извършила оценка на сигурността на пристанище, не може да изработва план за сигурност за същото пристанище или пристанищен терминал.”

5. Досегашната ал. 5 става ал. 6.

§ 10. В чл. 86 се създава т. 13 със следното съдържание: “13. притежава подходящи познания за други свързани със сигурността операции, имащи потенциално влияние върху сигурността на пристанищата.” § 11. В чл. 89, ал. 1 се създава изречение второ със следното съдържание: “В състава на комисията задължително се включва и представител на Министерството на вътрешните работи.” § 12. В чл. 90 ал. 1 се изменя така: “(1) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция “Морска администрация”, съответно на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”, се произнася по заявлението за признаване с мотивирана заповед в срок до 7 дни след приключване на проверката по чл. 88.” § 13. В чл. 92, т. 1 след думите “Резолюция А. 739(18)” се поставя запетая и се добавя “така, както е променена,”. § 14. Създава се глава осма “Административнонаказателни разпоредби” със следното съдържание: “Глава осма

АДМИНИСТРАТИВНОНАКАЗАТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ Чл. 100. На лице, което наруши установения пропускателен режим в пристанище, се налага санкцията, предвидена в чл. 121, ал. 2 от Закона за морските пространства, вътрешните водни пътища и пристанищата на Република България (ЗМПВВППРБ), ако не подлежи на по-тежко наказание.

Чл. 101. На длъжностно лице, което наруши реда за съхраняване на доклада по чл. 53, ал. 2 или на плана за сигурност на пристанище и по този начин създаде опасност от неупълномощен достъп до него или от разгласяването му, се налага санкцията, предвидена в чл. 121, ал. 2 от Закона за морските пространства, вътрешните водни пътища и пристанищата на Република България (ЗМПВВППРБ), ако не подлежи на по-тежко наказание.

Чл. 102. На орган по сигурността в пристанище, който прилага мерки или процедури за сигурност, различни от предвидените в плана за сигурност на пристанището, се налага санкцията, предвидена в чл. 121, ал. 2 от Закона за морските пространства, вътрешните водни пътища и пристанищата на Република България (ЗМПВВППРБ), ако не подлежи на по-тежко наказание.

Чл. 103. За нарушаване на други разпоредби на настоящата наредба на виновните лица се налага санкцията, предвидена в чл. 121, ал. 2 от Закона за морските пространства, вътрешните водни пътища и пристанищата на Република България (ЗМПВВППРБ).

Чл. 104. (1) Нарушенията по тази глава се установяват с актове, съставени от длъжностни лица на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”, съответно на Изпълнителна агенция “Морска администрация”.

(2) Наказателните постановления се издават от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация”, съответно от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция “Морска администрация”.

Чл. 105. Съставянето на актовете, издаването и обжалването на наказателните постановления и изпълнението на наложените наказания се извършва по реда на Закона за административните нарушения и наказания.” § 15. В § 1, т. 5 думата “разработването” се заличава. § 16. В приложение № 6 към чл. 84а, ал. 2 се правят следните промени: 1. Думата “Government” се заменя с “Minister of Transport”.

2. След израза “съответствието на пристанището с глава ХI-2” се добавя “от SOLAS”.

3. Изразът “this port facility with the privisions of Chapter ХI-2” се заменя с “this port facility with the provisions of Chapter ХI-2 of SOLAS”.

Преходни и заключителни разпоредби § 17. В едномесечен срок от влизане в сила на тази наредба всички пристанищни оператори са длъжни да назначат офицер по сигурността на пристанището за терминала, на който оперират, и да уведомят Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” за това. § 18. В едномесечен срок от влизане в сила на тази наредба всички пристанищни оператори са длъжни да поискат актуализиране на съществуващата или извършване на оценка на сигурността на пристанището. § 19. Съществуващите оценки на сигурността на пристанища и действащите планове за сигурност на пристанища се привеждат в съответствие с изискванията на тази наредба в 12-месечен срок от влизането й в сила. § 20. (1) В шестмесечен срок от влизане в сила на тази наредба се извършва оценка на сигурността на всички български черноморски пристанища или пристанищни терминали, обслужващи кораби по чл. 1, ал. 2, т. 1 - 3, за които до този момент оценка не е правена.

(2) Планът за сигурност на пристанище или пристанищен терминал по ал. 1 се изработва в тримесечен срок след приемане на оценката. § 21. (1) Всеки орган за сигурност в пристанището е длъжен да създаде пристанищен съвет за сигурност в едномесечен срок след извършване на оценката за сигурност по § 20, ал. 1.

(2) Първото заседание на пристанищния съвет за сигурност се провежда в едномесечен срок след създаването му.

(3) Всеки орган за сигурност в пристанището е длъжен да представи в Изпълнителна агенция “Пристанищна администрация” заверено копие от учредителния акт на Пристанищния съвет за сигурност и от приетия правилник за неговата работа в двуседмичен срок след провеждане на заседанието по ал. 2.

§ 22. Параграф 14 влиза в сила от 1.01.2008 г. § 23. С тази наредба се въвеждат разпоредбите на Директива 2005/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за повишаване на сигурността на пристанищата.

Министър на транспорта: П. Мутафчиев

Министър на вътрешните работи: Р. Петков

Министър на финансите: Пл. Орешарски