Закон за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба

УКАЗ № 15

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в “Държавен вестник” Законът за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба, приет от ХL Народно събрание на 18 януари 2007 г.

Издаден в София на 29 януари 2007 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието: Георги Петканов

ЗАКОН за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба

Глава първа

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Чл. 1. (1) С този закон се уреждат: 1. условията и редът за износ, внос, трансфер в Общността, наричан по-нататък “трансфер”, транспортиране и транзит на оръжия, брокерска дейност с оръжия и контролът на държавата върху тези дейности; 2. контролът върху износа и трансфера на изделия и технологии с двойна употреба, наричани по-нататък “изделия с двойна употреба”, съгласно Регламент (ЕО) № 1334/2000 на Съвета за въвеждане режим на Общността за контрол на износа на изделия с двойна употреба, с всичките му изменения и допълнения, наричан по-нататък “Регламент 1334/2000”; 3. условията и редът за внос на изделия с двойна употреба и брокерска дейност с тях и контролът на държавата върху тези дейности; 4. предоставянето на техническа помощ за военна крайна употреба съгласно Съвместно действие на Съвета 2000/401/ОВППС.

(2) Извършването на дейност по ал. 1 подлежи на контрол от държавата с цел защита на националната сигурност, на икономическите и външнополитическите интереси на Република България, както и за укрепване на международния мир и сигурност и изпълнение на международните задължения на Република България.

Чл. 2. (1) Министерският съвет приема списък на изделията с двойна употреба, които се контролират при внос, и списък на оръжията, за които се прилагат разпоредбите на този закон. Списъците се обнародват в “Държавен вестник”.

(2) Изделията с двойна употреба - предмет на контрол върху износа, са посочени в Приложение I на Регламент 1334/2000.

Чл. 3. Не подлежат на контрол по този закон въоръженията, снаряженията, техниката и оборудването, включени в списъците по чл. 2, на чуждестранни военни и полицейски контингенти при преминаването им през границите и пребиваването им на територията на Република България и при преминаването през границите на български военни и полицейски контингенти в случаите на: 1. изпълнение на задължения на Република България, произтичащи от международни договори и членство в международни организации; 2. участие в операции по налагане, опазване и поддържане и изграждане на мира; 3. участие в международни учения, провеждани на или извън територията на Република България; 4. изпълнение на хуманитарни, природозащитни, спортни и демонстрационни задачи с мирен характер.

Чл. 4. (1) Министерският съвет има право да въвежда ограничения и да налага забрани за извършването на дейност с оръжия и с изделия с двойна употреба по смисъла на този закон, когато: 1. дейността противоречи на целите и задълженията, посочени в чл. 1, ал. 2; 2. изделията са предназначени или могат да бъдат използвани за създаване, производство, обработване, разработване, управление, поддържане, съхранение и разпространение на оръжия за масово унищожение; 3. съществуват ограничения или забрани: а) наложени от Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации в съответствие с неговите отговорности съгласно Устава на Организацията на обединените нации; б) произтичащи от международни договори или от членството на Република България в международни организации и в международни режими за експортен контрол; в) произтичащи от актове, съвместни действия и общи позиции на Европейския съюз; г) произтичащи от присъединяването на Република България към решения на международни организации и режими за експортен контрол, в които тя не е пълноправен член; 4. оръжията или изделията с двойна употреба са предназначени за държава, на чиято територия се водят военни действия или която участва във въоръжен конфликт.

(2) Ограниченията и забраните по ал. 1 се приемат от Министерския съвет, освен ако произтичат непосредствено от правни актове на Европейския съюз, и се обнародват в “Държавен вестник”.

Глава втора

УСЛОВИЯ И РЕД ЗА ИЗНОС, ВНОС, ТРАНСФЕР, ТРАНСПОРТИРАНЕ И ТРАНЗИТ НА ОРЪЖИЯ И БРОКЕРСКА ДЕЙНОСТ С ОРЪЖИЯ

Раздел I

Общи изисквания Чл. 5. Износ, внос и трансфер на оръжия могат да извършват само физически и юридически лица, регистрирани по реда на Търговския закон.

Чл. 6. (1) Износ, внос и трансфер на оръжия се извършват въз основа на издаден лиценз от Междуведомствения съвет по въпросите на военнопромишления комплекс и мобилизационната готовност на страната към Министерския съвет и разрешение за всяка сделка, издадено от Междуведомствената комисия за експортен контрол и неразпространение на оръжията за масово унищожение към министъра на икономиката и енергетиката, наричани по-нататък съответно “Междуведомствения съвет” и “Междуведомствената комисия”.

(2) Брокерска дейност с оръжия могат да извършват само физически и юридически лица, регистрирани по реда на Търговския закон и регистрирани за брокерска дейност от Междуведомствения съвет по реда на този закон.

(3) Транспортирането на оръжия от територията на една трета държава за територията на друга трета държава се извършва въз основа на лиценз, издаден от Междуведомствения съвет на физически и юридически лица, регистрирани по Търговския закон.

(4) Внос и трансфер на оръжия само за собствени нужди и износ и трансфер по рекламации, свързани с разрешени сделки, могат да извършват Министерството на отбраната и Министерството на вътрешните работи при спазване изискванията на този закон, без да е необходимо издаването на лиценз.

Чл. 7. (1) Междуведомственият съвет и Междуведомствената комисия се ръководят от министри.

(2) Съставът и редът за осъществяване на дейността на Междуведомствения съвет и на Междуведомствената комисия се определят от Министерския съвет, като съставът на междуведомствената комисия включва представители на Министерството на икономиката и енергетиката, Министерството на вътрешните работи, Министерството на външните работи и Министерството на отбраната.

Чл. 8. (1) При необходимост органите по чл. 6, ал. 1 могат да изискват становището на други държавни органи.

(2) При издаване на лиценз, разрешение и удостоверение за регистрация компетентните органи могат да извършват проверки и да привличат експерти, които да дават становище по въпроси, за които се изискват специални знания.

Раздел II

Лицензиране на износ, внос, трансфер и транспортиране на оръжия Чл. 9. (1) Лиценз за право за извършване на износ, внос и трансфер на оръжия или право за транспортиране на оръжия се издава от Междуведомствения съвет за определен срок и с определен обхват.

(2) Правата по лиценза не могат да се прехвърлят и преотстъпват, включително при преобразуване на лицензирания търговец.

(3) Лицензът се издава първоначално за срок една година, след изтичането на който всеки следващ лиценз се издава за срок три години.

(4) Обхватът на лиценза може да бъде пълен или ограничен по отношение на позициите по списъка на оръжията и/или по отношение на държавата на крайния потребител или на износителя.

(5) Лиценз се издава на физическо или юридическо лице, което отговаря на изискванията за надеждност и икономическа стабилност.

(6) Лицензът се издава в два екземпляра. Първият екземпляр се предоставя на заявителя, а вторият остава в Междуведомствения съвет.

Чл. 10. (1) Лицата по чл. 5, кандидатстващи за получаване на лиценз, представят в Междуведомствения съвет следните документи: 1. заявление по образец, утвърден с правилника за прилагане на закона; 2. актуално удостоверение за вписване в търговския регистър или копие на решението за първоначална съдебна регистрация и оригинал или нотариално заверено копие на съдебно удостоверение за актуално състояние, издадено до 30 дни преди подаване на заявлението и отразяващо всички промени към датата на подаване на заявлението; 3. документ, издаден от компетентния съд, че заявителят не е обявен в несъстоятелност или не е в открито производство за обявяване в несъстоятелност, както и че не е вписано прекратяване на дейността и обявяване в ликвидация в случаите, когато заявителят не е пререгистриран по Закона за търговския регистър; 4. документ, издаден от Министерството на вътрешните работи, за съгласуване на физическите лица, които пряко участват в тази дейност; 5. списък на физическите лица, които пряко участват в тази дейност, придружен от автобиография и кадрова справка на лицата, свидетелство за съдимост и нотариално заверен образец от подписа, и разрешение за достъп до класифицирана информация, ако лицето притежава такова; 6. копие от документ, издаден от компетентните органи, че заявителят е създал условия за опазване на класифицираната информация, в случаите, когато това е необходимо съгласно Закона за защита на класифицираната информация; 7. свидетелство за съдимост на едноличния търговец, управителя, изпълнителния директор, членовете на управителния и контролния орган на юридическото лице, а в случай че членовете са юридически лица - на техните представители в съответния управителен орган; 8. нотариално заверен образец на подписа на едноличния търговец, управителя, изпълнителния директор; 9. единен идентификационен код; 10. удостоверение от съответната териториална дирекция на Националната агенция за приходите за липсата на ликвидни и изискуеми публични вземания; 11. декларация на едноличния търговец, управителя, на членовете на управителния и контролния орган на търговското дружество, че заявителят няма ликвидни и изискуеми задължения към физически или юридически лица, когато задължението е признато пред органа по принудително изпълнение; 12. декларация на едноличния търговец, управителя, на членовете на управителния и контролния орган на търговското дружество, че не са свързани с лица и организации, нарушили законите, регламентиращи дейностите с оръжия, изделия и технологии с двойна употреба в държавите членки и трети държави; 13. списък на изделията от списъка на оръжията, които да бъдат включени в лиценза; 14. документ за платена държавна такса.

(2) С документите по ал. 1 лицата по чл. 5 могат да кандидатстват и за регистрация за извършване на брокерска дейност с оръжия, като отбелязват това в заявлението.

(3) Лицата по чл. 6, ал. 3, кандидатстващи за получаване на лиценз за транспортиране на оръжия, представят в Междуведомствения съвет следните документи: 1. заявление по образец, утвърден с правилника за прилагане на закона; 2. актуално удостоверение за вписване в търговския регистър или копие на решението за първоначална съдебна регистрация и оригинал или нотариално заверено копие на съдебно удостоверение за актуално състояние, издадено до 30 дни преди подаване на заявлението и отразяващо всички промени към датата на подаване на заявлението; 3. документ, издаден от компетентния съд, че заявителят не е обявен в несъстоятелност или не е в открито производство за обявяване в несъстоятелност, както и че не е вписано прекратяване на дейността и обявяване в ликвидация в случаите, когато заявителят не е пререгистриран по Закона за търговския регистър; 4. документ, издаден от Министерството на вътрешните работи, за съгласуване на физическите лица, които пряко участват в тази дейност; 5. списък на физическите лица, които пряко участват в тази дейност, придружен от автобиография и кадрова справка на лицата, свидетелство за съдимост и нотариално заверен образец от подписа, и разрешение за достъп до класифицирана информация, ако лицето притежава такова; 6. копие от документ, издаден от компетентните органи, че заявителят е създал условия за опазване на класифицираната информация, в случаите, когато това е необходимо съгласно Закона за защита на класифицираната информация; 7. свидетелство за съдимост на едноличния търговец, управителя, изпълнителния директор, членовете на управителния и контролния орган на юридическото лице, а в случай че членовете са юридически лица - за техните представители в съответния управителен орган; 8. нотариално заверен образец на подписа на едноличния търговец, управителя, изпълнителния директор; 9. единен идентификационен код; 10. удостоверение от съответната териториална дирекция на Националната агенция за приходите за липсата на ликвидни и изискуеми публични вземания; 11. декларация на едноличния търговец, управителя, на членовете на управителния и контролния орган на търговското дружество, че заявителят няма ликвидни и изискуеми задължения към физически или юридически лица, когато задължението е признато пред органа по принудително изпълнение; 12. декларация на едноличния търговец, управителя, на членовете на управителния и контролния орган на търговското дружество, че не са свързани с лица и организации, нарушили законите, регламентиращи дейностите с оръжия, изделия и технологии с двойна употреба в държавите членки и трети държави; 13. списък на изделията от списъка на оръжията, които да бъдат включени в лиценза; 14. съответно удостоверение или свидетелство, издадено от компетентен орган на Министерството на транспорта, за правото да извършва транспортиране на оръжия; 15. документ за платена държавна такса.

Чл. 11. (1) Междуведомственият съвет се произнася по заявленията в 30-дневен срок от датата на получаването им.

(2) При констатиране на непълноти и/или нередности в представените документи в срок до 7 работни дни от датата на получаване на документите секретарят на Междуведомствения съвет уведомява писмено заявителя да ги отстрани, като дава указания за отстраняването им. В този случай срокът по ал. 1 спира да тече от датата на изпращане на съобщението до заявителя и се възобновява от датата на постъпване на документите, с които се удостоверява отстраняването на непълнотите и/или нередностите.

(3) След разглеждане на заявлението, становищата на членовете на Междуведомствения съвет и на органите по чл. 8 Междуведомственият съвет взема мотивирано решение за издаване на лиценз или за отказ за издаване на лиценз. Решението се съобщава на заявителя в 7-дневен срок от датата на приемането му.

(4) Отказът за издаване на лиценз може да се обжалва по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

Чл. 12. Междуведомственият съвет в срок до 5 работни дни уведомява Министерството на вътрешните работи, Централното митническо управление на Агенция “Митници” и Междуведомствената комисия за издадените, изменените, спрените, отнетите и прекратените лицензи.

Чл. 13. (1) Издаденият лиценз се изменя от Междуведомствения съвет: 1. по искане на лицензираното лице; 2. при промяна на нормативните изисквания, свързани с лиценза; 3. при промени в обстоятелствата, при които е издаден лицензът.

(2) Лицензираното лице е длъжно при промяна на обстоятелствата, при които е издаден лицензът, да подаде заявление в Междуведомствения съвет в 14-дневен срок от настъпването им.

(3) Към заявлението по ал. 2 се прилагат документите, удостоверяващи промяната, и документ за платена държавна такса.

(4) Представените документи се разглеждат по реда и в сроковете по чл. 11.

Чл. 14. Междуведомственият съвет отказва с мотивирано решение издаването на лиценз, когато: 1. са налице обстоятелства, които противоречат на определените в чл. 1, ал. 2 цели и задължения; 2. заявлението и приложените към него изискуеми документи не съответстват на изискванията на чл. 10; 3. не са налице изискванията на чл. 9, ал. 5; 4. заявлението за издаване на лиценз е подадено преди изтичането на срока по чл. 16, ал. 2.

Чл. 15. (1) Междуведомственият съвет спира действието на лиценза, когато: 1. е налице неизпълнение или нарушение на условията в лиценза; 2. са настъпили промени в обстоятелствата, при които е издаден лицензът, и лицензираното лице престане да отговаря на изискванията за надеждност и икономическа стабилност; 3. е налице неизпълнение на предвидено в този закон задължение, установено с акт на компетентен държавен орган.

(2) Междуведомственият съвет спира действието на лиценза за срок до 6 месеца, в който забранява извършването на дейността до отстраняване нарушението на изискванията.

(3) Ако Междуведомственият съвет не бъде уведомен писмено от лицензираното лице в срока по ал. 2, че нередностите, послужили като основание за спиране действието на лиценза, са отстранени, издаденият лиценз се отнема.

Чл. 16. (1) Междуведомственият съвет отнема лиценза: 1. при възникване на обстоятелства, които противоречат на определените в чл. 1, ал. 2 цели и задължения; 2. когато лицензираният е представил неистински документи или неверни данни, които са послужили като основание за издаването на лиценза; 3. в случаите по чл. 15, ал. 3.

(2) С решението за отнемане на лиценза се определя срок не по-дълъг от две години, в който лицето не може да кандидатства за издаване на нов лиценз за същата дейност.

Чл. 17. Междуведомственият съвет прекратява лиценза: 1. по писмена молба на лицензираното лице; 2. при заличаване регистрацията на физическото или юридическото лице; 3. при смърт на физическото лице - едноличен търговец; 4. при поставяне на физическото лице под запрещение; 5. при обявяване на търговеца в несъстоятелност.

Чл. 18. (1) Решенията за спиране и отнемане на лиценза подлежат на обжалване по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(2) Жалбата по ал. 1 не спира изпълнението на административния акт.

Чл. 19. (1) Междуведомственият съвет създава и поддържа публичен регистър, в който се вписват лицата с издадени, изменени, спрени, отнети и прекратени лицензи.

(2) В регистъра по ал. 1 се вписват: 1. наименованието, седалището и адресът на управление; лицето, което съгласно търговската регистрация представлява лицензираното лице; 2. единният идентификационен код; 3. номерът на регистрация по Данъчно-осигурителния процесуален кодекс; 4. номерът и датата на издадения лиценз и неговият обхват; 5. основанието и датата на спиране, изменяне, отнемане или прекратяване на лиценза.

Раздел III

Регистриране на брокерска дейност с оръжия Чл. 20. (1) Регистрацията за извършване на брокерска дейност с оръжия се извършва от Междуведомствения съвет за срок три години.

(2) Правата по регистрацията не могат да се прехвърлят и преотстъпват.

Чл. 21. (1) Лицата по чл. 6, ал. 2, кандидатстващи за регистрация, представят в Междуведомствения съвет следните документи: 1. заявление по образец, утвърден с правилника за прилагане на закона; 2. актуално удостоверение за вписване в търговския регистър или копие на решението за първоначална съдебна регистрация и оригинал или нотариално заверено копие на съдебно удостоверение за актуално състояние, издадено до 30 дни преди подаване на заявлението и отразяващо всички промени към подаване на заявлението; 3. документ, издаден от компетентния съд, че заявителят не е обявен в несъстоятелност или не е в открито производство за обявяване в несъстоятелност, както и че не е вписано прекратяване на дейността и обявяване в ликвидация в случаите, когато заявителят не е пререгистриран по Закона за търговския регистър; 4. документ, издаден от Министерството на вътрешните работи, за съгласуване на физическите лица, които пряко участват в тази дейност; 5. списък на физическите лица, които пряко участват в тази дейност, придружен от автобиография и кадрова справка на лицата, свидетелство за съдимост и нотариално заверен образец от подписа, и разрешение за достъп до класифицирана информация, ако лицето притежава такова; 6. свидетелство за съдимост на едноличния търговец, управителя, изпълнителния директор, членовете на управителния и контролния орган на юридическото лице, а в случай че членовете са юридически лица - на техните представители в съответния управителен орган, удостоверяващо, че лицето не е осъждано за умишлено престъпление от общ характер; 7. единен идентификационен код; 8. удостоверение от съответната териториална дирекция на Националната агенция за приходите за липса на ликвидни и изискуеми публични вземания; 9. нотариално заверен образец на подписа на едноличния търговец, управителя, изпълнителния директор; 10. декларация на едноличния търговец, управителя, на членовете на управителния и контролния орган на търговското дружество, че заявителят няма ликвидни и изискуеми задължения към физически или юридически лица, когато задължението е признато пред органа по принудително изпълнение; 11. декларация на едноличния търговец, управителя, на членовете на управителния и контролния орган на търговското дружество, че не са свързани с лица и организации, нарушили законите, регламентиращи дейностите с оръжия, изделия и технологии с двойна употреба в държавите членки и трети държави; 12. документ за платена държавна такса.

(2) Физическите и юридическите лица, притежаващи лиценз за износ, внос и трансфер на оръжия, могат да подават заявление за регистрация за брокерска дейност с оръжия, без да представят документите по ал. 1, т. 2 - 11.

Чл. 22. (1) Междуведомственият съвет в 30-дневен срок от получаване на заявлението извършва регистрация и издава удостоверение или отказва регистрацията.

(2) При констатиране на непълноти и/или нередности в представените документи в срок до 7 работни дни от получаване на документите секретарят на Междуведомствения съвет уведомява писмено заявителя да ги отстрани и дава указания за отстраняването им. В този случай срокът по ал. 1 спира да тече от изпращане на съобщението до заявителя и се възобновява от постъпване на документите, с които се удостоверява отстраняването на непълнотите и/или нередностите.

(3) Решението за регистрация или отказът се съобщава на заявителя в 7-дневен срок от приемането му.

(4) Отказът може да бъде обжалван по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(5) Ново заявление за регистрация може да бъде подадено не по-рано от 6 месеца от влизането в сила на отказа за извършване на регистрация.

Чл. 23. (1) Междуведомственият съвет създава и поддържа публичен регистър на лицата, получили регистрация за извършване на брокерска дейност с оръжия.

(2) В регистъра по ал. 1 се вписват: 1. наименованието, седалището и адресът на управление; лицето, което съгласно търговската регистрация представлява регистрираното лице; 2. единният идентификационен код; 3. номерът на регистрация по Данъчно-осигурителния процесуален кодекс; 4. номерът и датата на издаденото удостоверение; 5. основанието и датата на прекратяване или заличаване на регистрацията.

Чл. 24. На регистрираното лице се издава удостоверение по образец, утвърден с правилника за прилагане на закона.

Чл. 25. Междуведомственият съвет в срок до 5 работни дни уведомява Министерството на вътрешните работи и Междуведомствената комисия за извършените регистрации.

Чл. 26. (1) При промяна на обстоятелствата, вписани в регистъра по чл. 23, регистрираното лице е длъжно да уведоми Междуведомствения съвет в срок до 14 дни от настъпване на промяната.

(2) Към заявлението се прилагат документите, удостоверяващи промяната, и документ за платена държавна такса.

(3) При разглеждане на заявлението се прилага чл. 22.

(4) В срок до 30 дни от получаване на заявлението с приложените документи Междуведомственият съвет вписва изменението в регистъра и издава актуално удостоверение.

Чл. 27. Междуведомственият съвет отказва да извърши регистрация, когато: 1. заявлението и приложените към него изискуеми документи не съответстват на изискванията на чл. 21, ал. 1; 2. заявлението за регистрация е подадено преди изтичането на срока по чл. 22, ал. 5.

Чл. 28. Действието на регистрацията се прекратява и издаденото удостоверение се обезсилва: 1. по писмена молба на регистрираното лице; 2. при заличаване регистрацията на физическото или юридическото лице; 3. при смърт на физическото лице - едноличен търговец; 4. при поставяне на физическото лице под запрещение; 5. при обявяване на търговеца в несъстоятелност.

Чл. 29. (1) Регистрацията се заличава, ако регистрираното лице: 1. е представило неистински документи или неверни данни, които са послужили като основание за извършване на регистрацията или за вписване на изменения в регистъра; 2. е извършило системни нарушения по този закон; 3. или лице, което го представлява съгласно търговската регистрация, е осъдено с влязла в сила присъда за престъпление от общ характер.

(2) Регистрацията се заличава с решение на Междуведомствения съвет.

(3) Решението по ал. 2 може да се обжалва по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(4) Жалбата по ал. 3 не спира изпълнението на административния акт.

(5) При заличаване на регистрацията издаденото удостоверение се обезсилва.

Раздел IV

Разрешение за износ, внос, трансфер, брокерска сделка и транзит на оръжия Чл. 30. (1) Разрешението се издава от Междуведомствената комисия за определен срок.

(2) Разрешение за износ, внос, трансфер на оръжия се издава на физически и юридически лица, които притежават лиценз по чл. 9.

(3) Разрешение за внос и трансфер за собствени нужди на Министерството на отбраната и Министерството на вътрешните работи, както и за износ и трансфер на оръжия по рекламации, свързани с разрешени сделки на Министерството на отбраната и Министерството на вътрешните работи, се издава по ред, определен с правилника за прилагане на закона.

(4) Разрешение за брокерска сделка с оръжия се издава на физически и юридически лица, регистрирани за брокерска дейност от Междуведомствения съвет.

(5) Разрешение за временен износ с реимпорт или за временен внос с реекспорт за участие в търговски изложения се издава на физически и юридически лица, притежаващи лиценз, по ред, определен с правилника за прилагане на закона.

(6) Разрешение за транзит на оръжия през територията на Република България се издава за всеки отделен случай по ред, определен с правилника за прилагане на закона.

(7) Междуведомствената комисия взема решение с мнозинство от две трети от всички членове на комисията в случаите, когато присъстват представители на всички министерства и ведомства, представени в комисията. Междуведомствената комисия взема решение с консенсус в случаите, когато не присъстват представители на всички министерства и ведомства, представени в комисията. Решение може да бъде взето по изключение и неприсъствено, ако протоколът е подписан с еднакво мнение от две трети от всички членове на Междуведомствената комисия в случаите, когато те представляват всички министерства и ведомства, представени в комисията. В случай че протоколът за вземане на неприсъствено решение не е подписан от представител на министерство или ведомство, представено в комисията, решението се взема само при наличие на еднакво мнение на всички останали членове.

(8) Разрешението се издава за срок до една година и може да бъде продължено само еднократно за срок до 6 месеца, който срок не може да бъде по-дълъг от срока на лиценза или регистрацията.

(9) Разрешението по ал. 2, 3, 5 и 6 се издава в 4 екземпляра. Първият екземпляр се предоставя на заявителя, вторият се изпраща в Национална служба “Сигурност” на Министерството на вътрешните работи, третият се изпраща в Централното митническо управление на Агенция “Митници”, а четвъртият остава в Междуведомствената комисия.

(10) Разрешението може да бъде използвано само от лицето, на което е издадено.

Чл. 31. (1) Лицата, кандидатстващи за разрешение, представят пред Междуведомствената комисия заявление по образец и документи, удостоверяващи: 1. страните по конкретната сделка и правото им да извършват съответните дейности; 2. вида и произхода на оръжията; 3. сделката или участието в изложение; 4. крайната употреба, крайния потребител; 5. условията на доставката.

(2) Изискванията за вида и съдържанието на документите по ал. 1 се определят с правилника за прилагане на закона.

(3) Междуведомствената комисия се произнася по заявленията в 30-дневен срок от датата на получаването им.

(4) При необходимост Междуведомствената комисия може да изиска: 1. проверка на представените документи, включително проверка по дипломатически път; 2. допълнителна информация, която има отношение към сделката.

(5) Решението на Междуведомствената комисия се съобщава на заявителя в срок 7 работни дни от датата на вземането му.

Чл. 32. (1) Междуведомствената комисия може да отложи вземането на решение по заявление за издаване на разрешение: 1. когато липсват някои от документите, предвидени в правилника за прилагане на закона, или представените документи не съдържат изискваните данни; 2. при необходимост от извършване на проверка по чл. 31, ал. 4; 3. при необходимост от получаване на допълнителна информация, свързана със сделката или с транзитния превоз.

(2) Междуведомствената комисия уведомява заявителя за отлагането и за мотивите за отлагането в срока по чл. 31, ал. 5.

(3) Отлагането по ал. 1 е до отпадане на основанието за него, но за срок не по-дълъг от 60 дни.

Чл. 33. Междуведомствената комисия в срок до 5 работни дни уведомява Министерството на вътрешните работи и Централното митническо управление на Агенция “Митници” за издадените, продължените и отнетите разрешения.

Чл. 34. Лице, на което е издадено разрешение, връща в Междуведомствената комисия оригинала на разрешението в 14-дневен срок след изпълнението на сделката, съответно транзитния превоз, или след изтичането на срока на валидността му.

Чл. 35. (1) Ако разрешена сделка не бъде изпълнена в срока на издадено разрешение, не по-късно от 30 дни преди изтичането на срока заявителят може да поиска продължаване на срока с мотивирано заявление, съдържащо информация за неизпълнената част от сделката и декларация, че не е настъпило изменение в условията, при които разрешението е било издадено.

(2) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок се произнася с решение по заявлението за продължаване срока на разрешението.

Чл. 36. (1) Издаденото разрешение се изменя и/или допълва от Междуведомствената комисия при: 1. промяна на нормативните изисквания, свързани с разрешението; 2. промени в обстоятелствата, при които е било издадено разрешението.

(2) В 14-дневен срок от настъпването на промяна в обстоятелствата, при които е било издадено разрешението, лицето подава заявление за изменение и/или допълване на разрешението до Междуведомствената комисия.

(3) Към заявлението по ал. 2 се прилагат документите, удостоверяващи промяната, и документ за платена държавна такса.

(4) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок от получаване на заявлението с приложените документи се произнася с решение за изменение и/или допълване на разрешението.

Чл. 37. (1) Междуведомствената комисия отказва с мотивирано решение издаването на разрешение, когато: 1. са налице обстоятелства, които противоречат на определените в чл. 1, ал. 2 цели и задължения; 2. заявлението и приложените към него документи не съответстват на изискванията, предвидени в правилника за прилагане на закона, след изтичане на срока по чл. 32, ал. 3; 3. е налице несъответствие между заявените и действителните обстоятелства по сделката или транзитния превоз; 4. заявлението е подадено преди изтичането на срока по ал. 2 и по чл. 38, ал. 2.

(2) При отказ по ал. 1 лицето няма право да кандидатства за издаване на ново разрешение за срок три месеца от датата на отказа.

(3) Отказът може да се обжалва по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(4) Жалбата по ал. 3 не спира изпълнението на административния акт.

Чл. 38. (1) Междуведомствената комисия отнема издаденото разрешение: 1. когато възникнат обстоятелства, които противоречат на определените в чл. 1, ал. 2 цели и задължения; 2. когато дейността, която се извършва, не съответства на условията, определени в издаденото разрешение; 3. когато заявителят не е изпълнил предвидено в този закон задължение, което неизпълнение е установено с акт на компетентен държавен орган; 4. когато заявителят е представил неистински документи или неверни данни, които са послужили като основание за издаване на разрешението; 5. при спиране, отнемане или прекратяване на лиценза за износ, внос и трансфер на оръжия, съответно при прекратяване или заличаване на регистрацията за брокерска дейност с оръжия.

(2) При отнемане на разрешението по ал. 1 лицето няма право да кандидатства за издаване на идентично разрешение за срок три месеца от датата на отнемането му.

(3) Правата по издадено разрешение, отнето по реда на ал. 1, т. 1 или 5, могат да бъдат възстановени преди изтичането на срока по ал. 2 по искане на заявителя в случай на отпадане на обстоятелствата по тях.

(4) Решението за отнемането на разрешение може да се обжалва по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(5) Жалбата по ал. 4 не спира изпълнението на административния акт.

Глава трета

УСЛОВИЯ И РЕД ЗА ПРИЛАГАНЕ НА КОНТРОЛ ВЪРХУ ИЗНОС, ВНОС И ТРАНСФЕР НА ИЗДЕЛИЯ С ДВОЙНА УПОТРЕБА И БРОКЕРСКА ДЕЙНОСТ С ТЯХ

Раздел I

Обхват на контрола на износа на изделия с двойна употреба Чл. 39. Разпоредбите на тази глава относно контрола върху износа се прилагат, доколкото в Регламент 1334/2000 или в други закони не е предвидено друго.

Чл. 40. (1) Разрешение за износ на изделия с двойна употреба се изисква за: 1. изделия с двойна употреба, посочени в Приложение I на Регламент 1334/2000; 2. изделия с двойна употреба извън посочените в Приложение I на Регламент 1334/2000, когато са налице условията на чл. 4, параграфи 1 - 5 от същия регламент; 3. определени с акт на Министерския съвет изделия с двойна употреба извън посочените в Приложение I на Регламент 1334/2000, представляващи заплаха за обществената сигурност и човешките права.

(2) Междуведомствената комисия издава разрешение за трансфер в рамките на Общността от територията на Република България в съответствие с чл. 21 от Регламент 1334/2000.

Чл. 41. Износът на изделия с двойна употреба включва всички режими и дейности, посочени в чл. 2 от Регламент 1334/2000.

Чл. 42. (1) Междуведомствената комисия прилага мерките, които са посочени в Регламент 1334/2000 като възложени на държава членка.

(2) Междуведомствената комисия: 1. издава разрешения за износ на изделия с двойна употреба и трансфер на изделия с двойна употреба в рамките на Общността от територията на Република България; 2. осъществява сътрудничество с другите органи и институции, компетентни по въпросите на експортния контрол в Република България; 3. осъществява сътрудничество с компетентните органи на Общността и на държавите членки; 4. осъществява сътрудничество с международните институции и органите на други държави, отговарящи по въпросите на експортния контрол на изделия с двойна употреба; 5. предоставя информация в изпълнение на задълженията по този закон и по Регламент 1334/2000; 6. създава и поддържа публичен регистър на лицата, регистрирани за износ, внос и трансфер на изделия с двойна употреба.

Раздел II

Износ на изделия с двойна употреба Чл. 43. (1) Износ на изделия с двойна употреба могат да извършват физически и юридически лица след регистриране в Междуведомствената комисия по ред, определен в правилника за прилагане на закона.

(2) За извършване на регистрацията лицата по ал. 1 представят в Междуведомствената комисия документите по чл. 21, ал. 1, т. 1, 2, 5, 6, 7, 8, 10, 11 и 12.

(3) Регистрация за износ се извършва от Междуведомствената комисия за срок три години, като всяка следваща регистрация се извършва за същия срок.

(4) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок от датата на получаване на заявленията извършва регистрация и издава удостоверение по образец, утвърден с правилника за прилагане на закона.

(5) Междуведомствената комисия отказва да извърши регистрация, когато заявлението и приложените към него изискуеми документи не съответстват на изискванията на ал. 2.

(6) При промяна на обстоятелствата, вписани в регистъра по чл. 42, ал. 2, т. 6, регистрираното лице е длъжно да подаде заявление в Междуведомствената комисия в 14-дневен срок от настъпване на промяната.

(7) Към заявлението по ал. 1 се прилагат документите, удостоверяващи промяната, и документ за платена такса за вписването й.

(8) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок от получаване на заявлението с приложените документи вписва изменението в регистъра и издава актуално удостоверение.

Чл. 44. (1) За износ на изделия с двойна употреба, посочени в Приложение I на Регламент 1334/2000, се издава разрешение за износ от Междуведомствената комисия.

(2) За износ на изделия с двойна употреба за държавите, посочени в Приложение II на Регламент 1334/2000, се прилага генерално разрешение на Общността за износ съгласно чл. 6 от Регламент 1334/2000.

(3) Разрешението за износ по ал. 1 може да е индивидуално разрешение за износ, глобално разрешение за износ или генерално разрешение за износ.

(4) Индивидуално разрешение се издава за износ на изделия с двойна употреба, посочени в Приложение I на Регламент 1334/2000, за определена държава чрез една доставка или частични доставки на основание на договорни отношения между износителя и чуждестранния контрагент, както и за трансфер в Общността на изделия с двойна употреба от Приложение IV на Регламент 1334/2000. Издаденото разрешение е със срок на валидност до една година и може да бъде продължено еднократно за срок до 6 месеца.

(5) Глобално разрешение се издава за износ на определен тип или категория изделия с двойна употреба, посочени в Приложение I на Регламент 1334/2000, с изключение на изделия, посочени в част 2 от Приложение II на Регламент 1334/2000, което е валидно за износ за една или повече държави и за трансфер в Общността на изделия с двойна употреба, посочени в част 1 от Приложение IV на Регламент 1334/2000. Издаденото разрешение е със срок на валидност до две години и може да бъде продължено еднократно за срок до една година.

(6) Генерално разрешение се издава за износителите по чл. 43 за износ на изделия с двойна употреба от Приложение I на Регламент 1334/2000, с изключение на изделия, посочени в част 2 от Приложение IV на Регламент 1334/2000, и за трансфер в Общността на изделия с двойна употреба, посочени в част 1 от Приложение IV на Регламент 1334/2000.

(7) При издаване на генерално разрешение за износ Междуведомствената комисия информира износителите, че разрешението не може да се използва, когато изделията са или могат да бъдат предназначени, изцяло или частично, за употреба в случаите по чл. 4, параграфи 1 - 5 от Регламент 1334/2000.

Чл. 45. (1) Заявлението за издаване на разрешение се подава от износителя в Междуведомствената комисия по образец съгласно правилника за прилагане на закона. Износителят носи отговорност за верността на декларираните данни.

(2) Лицето, кандидатстващо за разрешение за износ, представя пред Междуведомствената комисия заявление по образец и документи, удостоверяващи: 1. страните по конкретната сделка и правото им да извършват съответните дейности; 2. вида и произхода на изделията с двойна употреба; 3. крайната употреба, крайния потребител; 4. условията на доставката.

(3) Изискванията за вида и съдържанието на документите по ал. 2 се определят с правилника за прилагане на закона.

(4) Междуведомствената комисия се произнася по подадените заявления в 30-дневен срок от датата на получаването им.

(5) Решението се съобщава на заявителя в 7-дневен срок от датата на вземане на решението.

(6) При необходимост Междуведомствената комисия може да изисква становището на други държавни органи, както и да привлича експерти, които да дават становища по въпроси, за които се изискват специални знания.

Раздел III

Брокерска дейност с изделия с двойна употреба Чл. 46. (1) Физически и юридически лица, регистрирани по Търговския закон, могат да извършват брокерска дейност с изделия с двойна употреба от Приложение IV на Регламент 1334/2000 и с изделия с двойна употреба, определени от Министерския съвет, след регистрация по този закон.

(2) Регистрация за брокерска дейност се извършва от Междуведомствения съвет за срок три години, след изтичането на който всяка следваща регистрация се извършва за същия срок.

(3) Лицата по ал. 1, кандидатстващи за регистрация, представят в Междуведомствения съвет документите по чл. 21, ал. 1.

(4) На лицата по ал. 1 се издава удостоверение за регистрация от Междуведомствения съвет.

(5) Междуведомственият съвет създава и поддържа публичен регистър на лицата, получили регистрация за извършване на брокерска дейност с изделия с двойна употреба.

Чл. 47. (1) Междуведомственият съвет извършва регистрацията в 30-дневен срок от датата на получаване на заявленията.

(2) При констатиране на непълноти и/или нередности в представените документи в срок до 7 работни дни от датата на получаване на документите секретарят на Междуведомствения съвет уведомява писмено заявителя да ги отстрани, като дава указания за отстраняването им. В този случай срокът по ал. 1 спира да тече от датата на изпращане на съобщението до заявителя и се възобновява от датата на постъпване на документите, с които се удостоверява отстраняването на непълнотите и/или нередностите.

(3) Решението за регистрация или отказът се съобщава на заявителя в 7-дневен срок от датата на вземане на решението.

Чл. 48. Междуведомственият съвет в срок до 5 работни дни уведомява Министерството на вътрешните работи и Междуведомствената комисия за извършените регистрации.

Чл. 49. (1) При промяна на обстоятелствата, вписани в регистъра по чл. 46, ал. 5, регистрираното лице е длъжно да подаде заявление в Междуведомствения съвет в 14-дневен срок от настъпване на промяната.

(2) Към заявлението по ал. 1 се прилагат документите, удостоверяващи промяната, и документ за платена такса за вписването й.

(3) При разглеждане на заявлението се прилага чл. 47, ал. 2.

(4) Междуведомственият съвет в 30-дневен срок от получаване на заявлението с приложените документи вписва изменението в регистъра и издава актуално удостоверение.

Чл. 50. Междуведомственият съвет отказва да извърши регистрация, когато не e налице някой от документите по чл. 46, ал. 3.

Чл. 51. Междуведомственият съвет заличава регистрацията: 1. при възникване на обстоятелства, които противоречат на определените в чл. 1, ал. 2 цели и задължения; 2. при неизпълнение или нарушение на условията на регистрацията; 3. при неизпълнение на предвидено в този закон задължение, установено с акт на компетентен държавен орган; 4. когато регистрираният е представил неверни данни, които са послужили като основание за извършване на регистрацията.

Чл. 52. Междуведомственият съвет прекратява регистрацията: 1. поради изтичане на срока; 2. поради заличаването й; 3. по искане на регистрирания; 4. при прекратяване дейността на регистрираното лице; 5. при смърт на регистрираното физическо лице.

Чл. 53. (1) Отказът за извършване на регистрация или заличаването на регистрация могат да бъдат обжалвани по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(2) Жалбата по ал. 1 не спира изпълнението на административния акт.

Раздел IV

Трансфер на изделия с двойна употреба Чл. 54. (1) Трансфер на изделия с двойна употреба от територията на Република България за територията на друга държава членка могат да извършват физически и юридически лица след регистриране в Междуведомствената комисия по ред, определен с правилника за прилагане на закона.

(2) За извършване на регистрацията лицата по ал. 1 представят в Междуведомствената комисия документите по чл. 21, ал. 1, т. 1, 2, 5, 6, 7, 8, 10, 11 и 12.

(3) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок от датата на получаване на заявленията извършва регистрация и издава удостоверение по образец съгласно правилника за прилагане на закона.

(4) Регистрация за трансфер се извършва от Междуведомствената комисия за срок три години, след изтичането на който всяка следваща регистрация се извършва за същия срок.

(5) Междуведомствената комисия отказва да извърши регистрация, когато заявлението и приложените към него изискуеми документи не съответстват на изискванията на ал. 2.

(6) При промяна на обстоятелствата, вписани в регистъра по чл. 42, ал. 2, т. 6, регистрираното лице е длъжно да подаде заявление в Междуведомствената комисия в 14-дневен срок от настъпването на промяната.

(7) Към заявлението по ал. 6 се прилагат документите, удостоверяващи промяната, и документ за платена такса за вписването й.

(8) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок от получаване на заявлението с приложените документи вписва изменението в регистъра и издава актуално удостоверение.

Чл. 55. (1) За трансфер на изделия с двойна употреба, посочени в Приложение IV на Регламент 1334/2000, от територията на Република България за територията на друга държава членка се изисква разрешение за трансфер, което се издава от Междуведомствената комисия.

(2) Лицето, кандидатстващо за разрешение за трансфер, представя пред Междуведомствената комисия заявление по образец и документи, удостоверяващи: 1. страните по конкретната сделка и правото им да извършват съответните дейности; 2. вида и произхода на изделията с двойна употреба; 3. крайната употреба, крайния потребител; 4. условията на доставката.

(3) Изискванията за вида и съдържанието на документите по ал. 2, както и условията и редът за издаване на разрешение за трансфер се определят с правилника за прилагане на закона.

(4) За изделията, посочени в част 2 от Приложение IV на Регламент 1334/2000, не се издава генерално разрешение за трансфер.

(5) Министерският съвет може да определи изделия с двойна употреба, които не са посочени в Приложение IV на Регламент 1334/2000, за които се изисква разрешение за трансфер.

(6) Междуведомствената комисия издава разрешение за трансфер за изделия с двойна употреба, които не са посочени в Приложение IV на Регламент 1334/2000, когато към момента на трансфера са налице условията на чл. 21, параграф 2(а) на същия регламент.

(7) При трансфер на изделия с двойна употреба, които са включени в категория 5, част 2 от Приложение I на Регламент 1334/2000 и които не са посочени в Приложение IV на Регламент 1334/2000, от територията на Република България за територията на друга държава членка, Междуведомствената комисия може да изисква от лицето, извършващо трансфера, допълнителна информация за изделията.

Раздел V

Внос на изделия с двойна употреба Чл. 56. Внос на изделия с двойна употреба от Приложение IV на Регламент 1334/2000 на територията на Република България от трети държави могат да извършват физически и юридически лица след регистриране на вноса от министъра на икономиката и енергетиката или от упълномощени от него длъжностни лица по ред, определен с правилника за прилагане на закона.

Чл. 57. (1) Министерският съвет може да определи списък на изделия с двойна употреба, които не са посочени в Приложение IV на Регламент 1334/2000, за които се изисква регистриране на вноса.

(2) Удостоверението за регистриране на внос по чл. 56 се издава за внос на изделия с двойна употреба, посочени в Приложение IV на Регламент 1334/2000 или определени от Министерския съвет по ал. 1, от трета държава чрез една доставка или чрез частични доставки на основание на договорни отношения между вносителя и чуждестранния контрагент. Издаденото удостоверение е със срок на валидност до една година и може да бъде продължено еднократно за срок до 6 месеца.

(3) Лицето, кандидатстващо за удостоверение за внос, представя в Министерството на икономиката и енергетиката документи, удостоверяващи: 1. страните по конкретната сделка и правото им да извършват съответните дейности; 2. вида и произхода на изделията с двойна употреба; 3. крайната употреба, крайния потребител; 4. условията на доставката.

(4) Изискванията за вида и съдържанието на документите по ал. 3 се определят с правилника за прилагане на закона.

(5) Регистриране на сделките по чл. 56 и по този член се извършва в 7-дневен срок от датата на получаване на документите.

Раздел VI

Издаване, отказване, отлагане, изменяне, отнемане и продължаване на разрешения Чл. 58. Междуведомствената комисия взема решение с мнозинство от две трети от всички членове на комисията в случаите, когато присъстват представители на всички министерства и ведомства, представени в комисията. Междуведомствената комисия взема решение с консенсус в случаите, когато не присъстват представители на всички министерства и ведомства, представени в комисията. Решение може да бъде взето по изключение и неприсъствено, ако протоколът е подписан с еднакво мнение от две трети от всички членове на Междуведомствената комисия в случаите, когато те представляват всички министерства и ведомства, представени в комисията. В случай че протоколът за вземане на неприсъствено решение не е подписан от представител на министерство или ведомство, представено в комисията, решението се взема само при наличие на еднакво мнение на всички останали членове.

Чл. 59. (1) Разрешението по чл. 44, 55 и удостоверението по чл. 56 се издават в 4 екземпляра. Първият екземпляр се предоставя на заявителя, вторият се изпраща в Национална служба “Сигурност” на Министерството на вътрешните работи, третият се изпраща в Централното митническо управление на Агенция “Митници”, а четвъртият остава в Междуведомствената комисия.

(2) Разрешението може да бъде използвано само от лицето, на което е издадено.

Чл. 60. Междуведомствената комисия в срок до 5 работни дни уведомява Министерството на вътрешните работи и Централното митническо управление на Агенция “Митници” за издадените, продължените, изменените и отнетите разрешения.

Чл. 61. Лице, на което е издадено разрешение, е длъжно да върне в Междуведомствената комисия оригинала на разрешението след изпълнението на сделката или след изтичане срока на валидността му, но не по-късно от 14 дни след изтичане срока на разрешението. Лицето, на което е издадено разрешението, уведомява незабавно Междуведомствената комисия, в случай че разрешението няма да се използва. В такъв случай лицето представя писмено на Междуведомствената комисия причините за неизползването на разрешението и връща издаденото разрешение.

Чл. 62. (1) Лице, което кандидатства за разрешение, представя пред Междуведомствената комисия заявление по образец и необходимите документи, определени с правилника за прилагане на закона.

(2) Междуведомствената комисия се произнася по заявленията в 30-дневен срок от датата на получаването им.

(3) При необходимост Междуведомствената комисия може да изиска: 1. проверка на представените документи, включително проверка по дипломатически път; 2. допълнителна информация, която има отношение към сделката.

(4) Решението на Междуведомствената комисия се съобщава на заявителя в срок 7 работни дни от датата на вземането му.

Чл. 63. (1) Междуведомствената комисия може да отложи вземането на решение по заявление за издаване на разрешение: 1. когато липсват някои от документите, предвидени в правилника за прилагане на закона, или представените документи не съдържат изискваните данни; 2. при необходимост от извършване на проверка по чл. 62, ал. 3, т. 1; 3. при необходимост от получаване на допълнителна информация, свързана със сделката.

(2) Междуведомствената комисия уведомява заявителя за отлагането и за мотивите за отлагането в срока по чл. 62, ал. 4.

(3) Отлагането по ал. 1 е до отпадане на основанието за него, но за срок не по-дълъг от 60 дни.

Чл. 64. (1) Ако разрешена сделка не бъде изпълнена в срока на издаденото разрешение, не по-късно от 30 дни преди изтичането на срока заявителят може да поиска продължаване на срока с мотивирано заявление, съдържащо информация за неизпълнената част от сделката, и декларация, че не е настъпило изменение в условията, при които разрешението е било издадено.

(2) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок от получаване на заявлението се произнася с решение по заявлението за продължаване срока на разрешението.

Чл. 65. (1) Издаденото разрешение се изменя и/или допълва от Междуведомствената комисия при: 1. промяна на нормативните изисквания, свързани с разрешението; 2. промени в обстоятелствата, при които е издадено разрешението.

(2) В 14-дневен срок от настъпването на промяна в обстоятелствата, при които е издадено разрешението, лицето уведомява Междуведомствената комисия.

(3) Междуведомствената комисия в 30-дневен срок се произнася с решение по заявлението за изменение и/или допълнение на разрешението.

Чл. 66. (1) Междуведомствената комисия отказва с мотивирано решение издаването на разрешение, когато: 1. са налице обстоятелства, които противоречат на определените в чл. 1, ал. 2 или на посочените в чл. 8 от Регламент (ЕО) № 1334/2000 цели и задължения; 2. заявлението и приложените към него документи не съответстват на изискванията, предвидени в правилника за прилагане на закона; 3. е налице несъответствие между заявените и действителните обстоятелства по сделката; 4. обявените в заявлението за издаване на разрешение за износ крайна употреба и краен потребител не могат да гарантират, че изделията с двойна употреба няма да бъдат използвани за разработване, производство, използване, поддържане, съхраняване, откриване, идентифициране или разпространение на химическо, биологическо или ядрени оръжия или други ядрени експлозивни устройства или за разработването, производството, поддръжката или съхранението на ракети, способни да пренасят такива оръжия; 5. не са изпълнени условията, предвидени в други нормативни актове.

(2) При отказ по ал. 1 лицето няма право да кандидатства за издаване на ново разрешение за срок три месеца от датата на отказа на конкретната сделка.

(3) Отказът може да се обжалва по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(4) Жалбата по ал. 3 не спира изпълнението на административния акт.

Чл. 67. (1) Междуведомствената комисия отнема издаденото разрешение, когато: 1. възникнат обстоятелства, които противоречат на определените в чл. 1, ал. 2 цели и задължения; 2. дейността, която се извършва, не съответства на условията, определени в издаденото разрешение; 3. заявителят не е изпълнил предвидено в този закон задължение, като това неизпълнение е установено с акт на компетентен държавен орган; 4. заявителят е представил неистински документи или неверни данни, които са послужили като основание за издаване на разрешението; 5. регистрацията за брокерска дейност с изделия с двойна употреба е прекратена или заличена.

(2) При отнемане на разрешението по ал. 1 лицето няма право да кандидатства за издаване на ново разрешение за срок три месеца от датата на отнемането му.

(3) Разрешение, отнето по реда на ал. 1, т. 1 или 5, може да бъде възстановено преди изтичането на срока по ал. 2 по искане на заявителя в случай на отпадане на обстоятелствата по тях.

(4) Решението за отнемането на разрешение може да се обжалва по реда на Административнопроцесуалния кодекс.

(5) Жалбата по ал. 4 не спира изпълнението на административния акт.

Глава четвърта

ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ ЗА ВОЕННА КРАЙНА УПОТРЕБА Чл. 68. (1) Предоставяне на техническа помощ за военна крайна употреба съгласно Съвместно действие на Съвета 2000/401/ОВППС могат да извършват физически и юридически лица, регистрирани по Търговския закон. За целите на този закон предоставянето на техническа помощ се смята за износ.

(2) За оказване на техническа помощ се издава разрешение за износ от Междуведомствената комисия със срок на валидност до една година, което може да бъде продължено еднократно за срок до 6 месеца.

(3) Разрешение за износ се изисква в случаите на предоставяне на техническа помощ извън Общността и когато техническата помощ е свързана с придвижване на хора и е предназначена или лицето, което я предоставя, знае, че тя е предназначена за: 1. разработване, производство, употреба, поддържане, съхраняване, откриване, идентифициране или разпространение на химическо, биологически или ядрени оръжия или други ядрени експлозивни устройства или за разработването, производството, поддръжката или съхраняването на ракети, способни да пренасят такива оръжия, или

2. военна крайна употреба, различна от тази по т. 1, в държава, която е обект на оръжейно ембарго, въведено с обща позиция или съвместно действие, приети от Съвета на Европейския съюз, или с решение на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа, или на оръжейно ембарго, наложено по задължителна резолюция на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.

(4) Разрешение за износ при предоставяне на техническа помощ не се изисква, когато тя се предоставя: 1. в държава, включена в списъка по част 3 от Приложение II на Регламент 1334/2000; 2. във формата на обществено достъпна информация или като част от базово научно изследване, така както тези понятия са определени в международните режими за експортен контрол, организации или договори; 3. устно и не е свързана с изделия с двойна употреба, контролирани от един или повече международни режими, организации или договори.

(5) Разрешение за износ при предоставяне на техническа помощ се издава от Междуведомствената комисия по реда, определен за издаване на разрешение за износ на изделия и технологии с двойна употреба.

(6) Отказването, отлагането, изменянето, отнемането и продължаването на разрешение за износ при предоставяне на техническа помощ се извършват по реда на глава трета, раздел VI.

(7) Разрешението за износ за предоставяне на техническа помощ не е предназначено за митнически цели.

(8) Лицето, което използва разрешение за износ за предоставяне на техническа помощ, е длъжно да уведоми Междуведомствената комисия в срок не по-късно от 5 работни дни след извършването на износа.

Глава пета

ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ЛИЦАТА, ИЗВЪРШВАЩИ ДЕЙНОСТИ С ОРЪЖИЯ И ИЗДЕЛИЯ С ДВОЙНА УПОТРЕБА Чл. 69. Лицата, извършващи дейности с оръжия и изделия с двойна употреба по този закон, са длъжни: 1. да въведат вътрешни правила за организацията и контрола на извършваните от тях дейности по ред, определен с правилника за прилагане на закона; 2. да водят отделен регистър за сделките, които сключват по този закон, и да съхраняват за срок не по-кратък от 10 години търговските и транспортните документи и информацията, свързана с осъществяването на съответната дейност, съдържащи достатъчно данни за: а) вида на оръжията или изделията с двойна употреба и съответната им идентификация като: сериен номер, сертификат, спецификация; б) количеството на изделията; в) името и адреса на износителя и на получателя; г) крайната употреба и крайния потребител на изделията; 3. при поискване от контролните органи по чл. 71 да предоставят информацията и данните по т. 2 и да оказват съдействие при извършване на проверки от тях; 4. в определените срокове да представят на Междуведомствената комисия информацията и документите, изисквани по този закон и правилника за прилагането му, свързани с изпълнението на разрешените от нея дейности; 5. да спазват условията, при които е разрешена тази дейност; 6. да посочат името, служебното положение и адреса на представителите на страната по сделката и на крайния потребител, отговорни за изпълнението на задълженията по сделката, и незабавно да информират за всяка тяхна замяна; 7. да информират Междуведомствената комисия, ако са налице условията, посочени в чл. 40; 8. да отбелязват на документите по т. 2 и на документа, представян пред митническите органи, номера на издаденото разрешение.

Чл. 70. (1) Износителите на оръжия или изделия с двойна употреба и лицата, извършващи трансфер с тях, са длъжни да включват във външнотърговския договор клауза и във фактурата по продажбата текст, задължаващи вносителя и/или крайния потребител да не прехвърля или реекспортира оръжията и/или изделията с двойна употреба на други физически или юридически лица без писменото съгласие на: 1. Междуведомствената комисия или националния компетентен орган на държавата - в случай на последващ реекспорт, при износ/трансфер за държави, които участват във Васенаарската договореност; 2. Междуведомствената комисия при износ за държави, които не участват във Васенаарската договореност.

(2) За удостоверяване на крайната употреба и крайния потребител лицата, извършващи износ или трансфер на оръжия, представят пред Междуведомствената комисия сертификат за крайна употреба/краен потребител и/или международен сертификат за внос, издадени от компетентните органи на държавата на крайния потребител.

(3) За удостоверяване на крайната употреба и крайния потребител лицата, извършващи износ или трансфер на изделия с двойна употреба, представят пред Междуведомствената комисия сертификат за крайна употреба/краен потребител и/или заявление за крайна употреба/краен потребител, и/или международен сертификат за внос, издадени от компетентните органи на държавата на крайния потребител.

(4) Износителите на оръжия или изделия с двойна употреба са длъжни да представят на Междуведомствената комисия удостоверение за осъществена доставка или еквивалентен документ, издаден от компетентен орган на държавата на крайния потребител и потвърждаващ осъществяването на доставката, не по-късно от три месеца от датата на пристигането й в държавата на крайния потребител.

(5) Ако компетентните органи на държавата на износителя или износителят изискват от българския вносител международен сертификат за внос и/или сертификат за краен потребител/крайна употреба, и/или удостоверение за осъществена доставка, тези документи се издават при условия и по ред, определени с правилника за прилагане на закона.

Глава шеста

КОНТРОЛ ПО СПАЗВАНЕТО НА РЕЖИМА ЗА ДЕЙНОСТИТЕ С ОРЪЖИЯ И С ИЗДЕЛИЯ И ТЕХНОЛОГИИ С ДВОЙНА УПОТРЕБА Чл. 71. (1) Контролът по изпълнението на този закон се извършва от Междуведомствения съвет, Междуведомствената комисия, министъра на икономиката и енергетиката, министъра на вътрешните работи и директора на Агенция “Митници” или от оправомощени от тях длъжностни лица.

(2) Контролът включва проверки преди и след издаване на лиценз, разрешение или извършване на регистрация.

(3) При извършване на контрола органите по ал. 1 могат: 1. да изискват от лицата, осъществяващи дейности с оръжия и/или с изделия с двойна употреба, информацията и данните, необходими за провеждането на контрола; 2. при необходимост да изискват становището на други държавни органи; 3. да посещават зоните за граничен контрол и местата за съхраняване на стоки под митнически надзор на територията на Република България при условията и по реда на действащото законодателство; 4. да влизат в помещенията на лица, участващи в дейности с оръжия и с изделия с двойна употреба, при условията и по реда на действащото законодателство; 5. да отправят искания до компетентните органи на други държави за предоставяне на информацията, необходима за провеждането на контрол; 6. да предоставят свързана с упражняването на контрола информация в отговор на искания от други държави и международни организации в съответствие с поети от Република България международни задължения.

(4) Контролните органи са длъжни да не разгласяват служебната, производствената и търговската тайна на проверяваните лица, освен когато това се налага по силата на международни задължения на Република България.

(5) При осъществяването на контрола могат да участват представители на чужда държава в съответствие с международните задължения, поети от Република България въз основа на международни договори или участие в международни организации.

(6) Междуведомствената комисия може да изисква от износителя да включи в договора клауза, позволяваща физическа проверка от оправомощени от нея длъжностни лица на доставката в държавата на крайния потребител.

Чл. 72. (1) Митническите органи могат да преустановят износ или при необходимост да предотвратят напускането на митническата територия на Общността през границите на Република България на оръжия и/или изделия с двойна употреба по Приложение I на Регламент 1334/2000 в случаите, когато: 1. информация, която има отношение към сделката, не е била взета предвид при издаването на разрешението; 2. обстоятелствата са се променили съществено след издаване на разрешението, или

3. това е поискано от контролен орган по чл. 71 или от компетентен орган на държава членка.

(2) Митническите органи незабавно уведомяват Междуведомствената комисия за преустановяването на износа или за предотвратяването напускането на митническата територия на Общността с предложение за провеждане на консултации. Провеждането на консултации относно изделия и технологии с двойна употреба се извършва съгласно чл. 12, параграф 4 от Регламент 1334/2000.

Чл. 73. (1) Директорът на Агенция “Митници” може да определи митнически учреждения, в които се извършват митнически формалности при дейностите с оръжия и изделия с двойна употреба по този закон.

(2) Агенция “Митници” предоставя информация на Европейската комисия за определените по ал. 1 митнически учреждения.

Чл. 74. (1) Междуведомственият съвет и Междуведомствената комисия представят в Министерския съвет доклади за изпълнението на закона в областта на компетентностите си за изминалата календарна година до 30 юни на следващата календарна година.

(2) Министерският съвет представя докладите по ал. 1 на Народното събрание.

(3) Докладите по ал. 1 се публикуват съгласно установения формат на консолидирания доклад на Европейския съюз по изпълнението на Кодекса за поведение на Европейския съюз при износа на оръжия, публикуван ежегодно в “Официален вестник” на Европейския съюз.

Чл. 75. (1) За разглеждане на заявления и издаване на лиценз, регистрация, разрешение и удостоверение, за продължаване срока на валидност на издадено разрешение, за изменение или допълнение на издаден лиценз, извършена регистрация и издадено разрешение се събират такси в размери, определени с тарифа, одобрена от Министерския съвет.

(2) Министърът на икономиката и енергетиката е администратор на приходите от таксите по този закон.

Глава седма

АДМИНИСТРАТИВНОНАКАЗАТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ Чл. 76. На лицата, които осъществяват износ, внос, трансфер, брокерска дейност, транспорт и/или транзит на оръжия без съответните лиценз, регистрация или разрешение, се налага: 1. глоба от 5000 до 50 000 лв. - за физическите лица, както и за длъжностните лица на търговските дружества, в случай че извършеното не съставлява престъпление; 2. имуществена санкция в размер от 25 000 до 250 000 лв. - за юридическите лица и едноличните търговци; 3. глоба или имуществена санкция в размер от 50 000 до 500 000 лв. - за констатирано повторно нарушение.

Чл. 77. На лицата, които осъществяват износ, внос, трансфер и/или брокерска дейност с изделия и технологии с двойна употреба, без съответните регистрация или разрешение, се налага: 1. глоба от 5000 до 50 000 лв. - за физическите лица, както и за длъжностните лица на търговските дружества, в случай че извършеното не съставлява престъпление; 2. имуществена санкция в размер от 25 000 до 250 000 лв. - за юридическите лица и едноличните търговци; 3. глоба или имуществена санкция в размер от 50 000 до 500 000 лв. - за констатирано повторно нарушение.

Чл. 78. На лицата, които осъществяват дейности в нарушение на обхвата и условията на издадено разрешение или не предоставят документи, данни, сведения и справки, или възпрепятстват и/или откажат достъп на длъжностно лице при упражняване на контролна дейност по този закон, се налага: 1. глоба от 1000 до 10 000 лв. - за физическите лица, както и за длъжностните лица на търговските дружества, в случай че извършеното не съставлява престъпление; 2. имуществена санкция в размер от 5000 до 50 000 лв. - за юридическите лица и едноличните търговци; 3. глоба или имуществена санкция в размер от 10 000 до 100 000 лв. - за констатирано повторно нарушение.

Чл. 79. На лицата, които не изпълняват задълженията си по чл. 69 и 70, се налага: 1. глоба от 2000 до 20 000 лв. - за физическите лица, както и за длъжностните лица на търговските дружества, в случай че извършеното не съставлява престъпление; 2. имуществена санкция в размер от 10 000 до 100 000 лв. - за юридическите лица и едноличните търговци; 3. глоба или имуществена санкция в размер от 20 000 до 200 000 лв. - за констатирано повторно нарушение.

Чл. 80. (1) Актовете за установяване на нарушенията се съставят от длъжностните лица, определени от съответния контролен орган по чл. 71, ал. 1.

(2) Наказателните постановления се издават от контролния орган по ал. 1, констатирал нарушението, или от оправомощено от него длъжностно лице.

(3) Установяването на нарушенията, издаването, обжалването и изпълнението на наказателните постановления се извършват по реда на Закона за административните нарушения и наказания.

Чл. 81. Приходите от глоби и имуществени санкции, наложени по този закон, постъпват по бюджета на контролния орган по чл. 71, ал. 1, издал съответното наказателно постановление.

ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ § 1. В изключителни случаи, когато може да възникне опасност за националната сигурност на страната, за нарушаване на нейните външнополитически интереси или за изпълнението на поети от нея международни задължения, Министерският съвет може да забрани извършването на вноса, износа, трансфера, реекспорта или транзитния превоз на оръжия и изделия с двойна употреба независимо от издадените лиценз и разрешение. § 2. По смисъла на този закон: 1. “Износ” е понятието по чл. 2 (b) от Регламент 1334/2000.

2. “Износител” е понятието по чл. 2 (c) от Регламент 1334/2000.

3. “Декларация за износ” е понятието по чл. 2(d) от Регламент 1334/2000.

4. “Внос” е всяко въвеждане на митническата територия на Република България на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба, които имат статут на необщностни стоки, включително поставянето им под всички митнически режими.

5. “Необщностни стоки” са стоки по смисъла на чл. 4, т. 8 на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета, установяващ Митническия кодекс на Общността.

6. “Трансфер в Общността” е прехвърляне на оръжия и/или изделия с двойна употреба или техническа помощ от и за територията на Република България, без да напускат митническата територия на Общността.

7. “Транзит на оръжия” е преминаването на оръжия през територията на Република България, включително претоварването им от едно транспортно средство на друго.

8. “Брокерска дейност” е дейност, извършвана от физически и юридически лица, регистрирани по реда на Търговския закон, която обхваща договарянето или осъществяването на търговска сделка с оръжия или изделие с двойна употреба, както и продажбата или прехвърлянето на оръжия или изделие с двойна употреба, което е тяхна собственост, от територията на една трета държава за друга трета държава.

9. “Изделие с двойна употреба” е понятието по чл. 2 (a) от Регламент (ЕО) № 1334/2000.

10. “Технология” е техническата информация, необходима за разработването, производството или използването на изделия. Тази информация взема формата на технически данни или техническа помощ. Техническите данни могат да бъдат под формата на проекти, чертежи, диаграми, модели, формули, таблици, инженерни чертежи и спецификации, писмени или съхранени на друг носител команди.

11. “Техническа помощ” е понятието по чл. 1 (a), (b) от Съвместно действие на Съвета 2000/401/ОВППС.

12. “Военна крайна употреба” е понятието по чл. 4, параграф 2 (a), (b), (c) от Регламент 1334/2000.

13. “Държава членка” е държава, която е член на Европейския съюз.

14. “Трета държава” е държава, която не е член на Европейския съюз.

15. “Международните режими за експортен контрол, организации или договори” е понятието по чл. 1 (c) от Съвместно действие на Съвета 2000/401/ОВППС.

16. “Надеждност” на лицата за извършване на дейностите по този закон е налице, когато: а) са създали необходимата организация за съхраняване на оръжия съгласно изискванията на действащото законодателство; б) са съгласували с органите по сигурността списък на физическите лица, които пряко участват в дейности с оръжия по този закон; в) управител, членове на управителен и контролен орган или физическо лице (лица) по буква “б” не са осъдени с влязла в сила присъда за престъпление от общ характер; г) не са налице данни, че управител или членове на управителен или контролен орган, или физическото лице (лица), които пряко участват в осъществяването на дейностите по този закон, представляват заплаха за националната сигурност, икономическите и външнополитическите интереси на Република България, укрепването на международния мир и сигурност и изпълнението на международните задължения на Република България.

Обстоятелствата по букви “а” - “г” се удостоверяват с документ от съответния компетентен орган.

17. “Икономическа стабилност” на търговеца за извършване на дейностите по този закон е налице, когато: а) не е обявен в несъстоятелност или не е в открито производство за обявяване в несъстоятелност; б) не е вписано прекратяване на дейността и обявяване в ликвидация; в) няма ликвидни и изискуеми публични задължения или същите са разсрочени, отсрочени или обезпечени; г) няма ликвидни и изискуеми задължения към физически или юридически лица, когато задължението е признато пред органа по принудително изпълнение.

18. “Повторно нарушение” е нарушение, което е извършено в едногодишен срок от влизането в сила на наказателното постановление, с което е наложено наказание за същия вид нарушение.

19. “Системно нарушение” е извършване на три или повече нарушения от един и същи вид в продължение на двегодишен период, за които на лицата са наложени административни наказания с влезли в сила наказателни постановления.

ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ § 3. Законът за контрол на външнотърговската дейност с оръжие и със стоки и технологии с възможна двойна употреба (обн., ДВ, бр. 102 от 1995 г.; изм., бр. 75 от 2002 г., бр. 93 от 2004 г.) се отменя. § 4. (1) Издадените лицензии за осъществяване на посредническа дейност с оръжие или със стоки и технологии с възможна двойна употреба на физически и юридически лица към датата на влизане в сила на този закон прекратяват своето действие. В срок до 90 дни от влизането в сила на закона физическите и юридическите лица, регистрирани по Търговския закон, притежаващи лицензии за осъществяване на посредническа дейност с оръжия или със стоки и технологии с възможна двойна употреба, могат да подадат заявление за регистрация за брокерска дейност с оръжия и изделия и технологии с двойна употреба в Междуведомствения съвет, като представят документите по чл. 21, ал. 1, т. 2 - 11. За извършване на регистрацията не се заплащат държавни такси.

(2) Издадените лицензии за външнотърговска дейност с оръжия и за транспортиране на оръжия запазват действието си до изтичане на срока, за който са издадени. В срок до 90 дни от влизането в сила на закона физическите и юридическите лица, притежаващи лицензии за извършване на външнотърговска дейност с оръжия и за транспортиране на оръжия, могат да подадат заявление в Междуведомствения съвет, който издава лицензи за право за извършване на износ, внос и трансфер на оръжия и за транспортиране на оръжия в рамките на обхвата и валидността на лицензиите за външнотърговска дейност с оръжия, без да представят документите по чл. 10, ал. 1, т. 2 - 13, съответно чл. 10, ал. 3, т. 2 - 14. За издаването на лиценз не се заплащат държавни такси.

(3) Издадените лицензии за износ на стоки и технологии с възможна двойна употреба прекратяват своето действие от датата на влизане в сила на този закон. В срок до 90 дни от влизането в сила на закона физическите и юридически лица, притежаващи лицензии за изнасяне на стоки и технологии с възможна двойна употреба, могат да подадат заявление за регистрация за износ и/или трансфер на изделия с двойна употреба в Междуведомствената комисия съгласно чл. 43 и 54. За извършване на регистрацията не се заплащат държавни такси.

(4) Издадените разрешения за изнасяне, внасяне и транзитен превоз на оръжия по отменения Закон за контрол на външнотърговската дейност с оръжие и със стоки и технологии с възможна двойна употреба запазват действието си до изтичането на срока, за който са издадени.

(5) Издадените разрешения за износ на стоки и технологии с възможна двойна употреба прекратяват своето действие от датата на влизане в сила на този закон. Физическите и юридическите лица, притежаващи такива разрешения, са длъжни да върнат оригиналите на издадените разрешения за износ в Междуведомствената комисия. Тези лица могат да подадат заявления за издаване на разрешения по чл. 44, ал. 4 и чл. 55, ал. 1, без да заплащат държавни такси. Издадените разрешения по чл. 44, ал. 4 и чл. 55, ал. 1 са със срока на валидност и обхвата на издадените разрешения за износ на стоки и технологии с възможна двойна употреба.

(6) Издадените разрешения за внасяне и транзит на стоки и технологии с възможна двойна употреба запазват действието си до изтичането на срока, за който са издадени. § 5. В Закона за забрана на химическото оръжие и за контрол на токсичните химически вещества и техните прекурсори (обн., ДВ, бр. 8 от 2000 г.; изм., бр. 75 от 2002 г.) се правят следните изменения: 1. В чл. 6, ал. 6 думата “лицензия” се заменя с “регистрация за производство в Междуведомствената комисия за експортен контрол и неразпространение на оръжията за масово унищожение към министъра на икономиката и енергетиката съгласно Закона за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба, наричана по-нататък “Междуведомствената комисия”.

2. Член 7 се изменя така: “Чл. 7. (1) Производство, преработване или употреба на химически вещества, посочени в приложение № 2, в количества, които са по-големи от: 1. един килограм от химическото вещество, отбелязано с “*” в част А; 2. сто килограма от което и да е друго химическо вещество от част А; 3. един тон от химическо вещество от част Б, се извършва въз основа на регистрация за производство, преработване или употреба в Междуведомствената комисия.

(2) Производството на химическо вещество, посочено в приложение № 3, в количество по-голямо от 30 тона се извършва въз основа на регистрация за производство в Междуведомствената комисия.”

3. Член 8 се изменя така: “Чл. 8. (1) Производството чрез синтез на органични химически вещества, непосочени в приложенията, в общо количество на произведените вещества по-голямо от 200 тона за една календарна година, се извършва въз основа на регистрация за производство в Междуведомствената комисия.

(2) Производството чрез синтез на органично химическо вещество, съдържащо фосфор, сяра или флуор в количество на произведеното вещество по-голямо от 30 тона за една календарна година, се извършва въз основа на регистрация за производство в Междуведомствената комисия.”

4. Член 9 се изменя така: “Чл. 9. (1) Удостоверенията за регистрация за производство, преработване или употреба по чл. 6, 7 и 8 се издават от Междуведомствената комисия за срок три години, след изтичането на който всяка следваща регистрация се извършва за същия срок.

(2) Лицата по чл. 6, 7 и 8, кандидатстващи за регистрация на производство, преработване или употреба, представят в Междуведомствената комисия документи при условия и по ред, определени с наредба на министъра на икономиката и енергетиката.

(3) Издаването на удостоверение за регистрация за производство, преработване или употреба се отказва, а издаденото удостоверение се прекратява, когато: 1. не са представени необходимите данни за издаването или са представени непълни и неверни данни; 2. не са изпълнени условията, при които е издадено удостоверението; 3. са налице обстоятелства, които противоречат на целите по чл. 2.

(4) За издаването на удостоверения за регистрация за производство, преработване или употреба по този закон се заплащат държавни такси.”

5. Член 10 се изменя така: “Чл. 10. (1) Износ, внос и трансфер на токсични химически вещества и техните прекурсори, посочени в приложенията, се извършва при спазване изискванията на този закон и в съответствие със Закона за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба.

(2) Износ, внос и трансфер от и за територията на Република България на химически вещества от приложение № 1 се разрешава, когато: 1. крайният потребител се намира на територията на Република България или на територията на друга държава-участничка; 2. крайната употреба е за промишлени, селскостопански, научноизследователски, медицински и защитни цели.

(3) Забранява се реекспорт на химически вещества от приложение № 1.

(4) Износ, внос и трансфер от територията на Република България за държави от Общността на химически вещества от приложение № 2 се разрешава, когато крайната употреба е за целите, които не са забранени от конвенцията.

(5) Износ и реекспорт на химически вещества от приложение № 2 се разрешава само когато крайният потребител е на територията на друга държава-участничка.

(6) Износ, внос и трансфер от територията на Република България за държави от Общността на химически вещества от приложение № 3 се разрешава, когато крайната употреба е за целите, които не са забранени от конвенцията.

(7) При трансфер за територията на Република България от държави от Общността на химически вещества от приложения № 2 и 3 българското физическо или юридическо лице е длъжно в 7-дневен срок преди извършването на трансфера да представи в Междуведомствената комисия документи при условия и по ред, определени с наредба на министъра на икономиката и енергетиката.

(8) Междуведомствената комисия може да изисква допълнителна информация по този член.”

6. Член 11 се изменя така: “Чл. 11. Орган за координация на работата и контрол по изпълнението на конвенцията от Република България и за осъществяване на контролни и разрешителни функции по прилагането на този закон е Междуведомствената комисия за експортен контрол и неразпространение на оръжията за масово унищожение към министъра на икономиката и енергетиката съгласно Закона за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба.”

7. Член 15 се изменя така: “Чл. 15. Лице, което произвежда химическо вещество от приложение № 3 в количество по-голямо от 30 тона, е длъжно да представя в Междуведомствената комисия два пъти годишно - не по-късно от 1 март и от 1 октомври - информация и данни за вида и количеството на химическото вещество и за обекта, на който то се произвежда.”

8. Член 16 се изменя така: “Чл. 16. (1) Лице, което произвежда чрез синтез органични химически вещества, непосочени в приложенията, в общо количество на произведените вещества по-голямо от 200 тона за една календарна година, е длъжно да представя в Междуведомствената комисия веднъж годишно - не по-късно от 1 март - информация и данни за вида и количеството на химическите вещества и за обекта, на който те се произвеждат.

(2) Лице, което произвежда чрез синтез органично химическо вещество, съдържащо фосфор, сяра или флуор, в количество на произведеното вещество по-голямо от 30 тона за една календарна година, е длъжно да представя в Междуведомствената комисия веднъж годишно - не по-късно от 1 март - информация и данни за вида и количеството на химическото вещество и за обекта, на който то се произвежда.

(3) Алинеи 1 и 2 не се прилагат за обекти, на които се произвеждат само експлозиви и въглеводороди.”

9. В § 2 от заключителните разпоредби думите “Министерският съвет приема наредбите” се заменят с “министърът на икономиката и енергетиката издава наредба”.

10. В § 3 от заключителните разпоредби думите “Министерския съвет” се заменят с “Междуведомствената комисия”.

11. Навсякъде в закона думите “министъра на икономиката”, “Закона за контрол на външнотърговската дейност с оръжие и със стоки и технологии с възможна двойна употреба” и “в наредба, приета от Министерския съвет” се заменят съответно с “министъра на икономиката и енергетиката”, “Закона за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба” и “в наредба на министъра на икономиката и енергетиката”. § 6. В Закона за безопасно използване на ядрената енергия (обн., ДВ, бр. 63 от 2002 г.; изм., бр. 120 от 2002 г., бр. 70 от 2004 г., бр. 76, 88 и 105 от 2005 г., бр. 30 от 2006 г.) се правят следните изменения: 1. В чл. 15, ал. 4, т. 13 думите “стоки с възможна двойна употреба по смисъла на Закона за контрол на външнотърговската дейност с оръжие и със стоки и технологии с възможна двойна употреба” се заменят с “изделия с двойна употреба по смисъла на Законa за експортния контрол на оръжие и изделия и технологии с двойна употреба”.

2. В чл. 124, т. 4 и в чл. 125, ал. 2 думите “Законa за контрол на външнотърговската дейност с оръжие и със стоки и технологии с възможна двойна употреба” се заменят със “Законa за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба”. § 7. В Закона за контрол над взривните вещества, огнестрелните оръжия и боеприпасите (обн., ДВ, бр. 133 от 1998 г.; изм., бр. 85 от 2000 г., бр. 99 от 2002 г., бр. 71 от 2003 г., бр. 102 и 105 от 2005 г., бр. 17, 30 и 38 от 2006 г.) в чл. 19 думите “Закона за контрол над външнотърговската дейност с оръжие и със стоки и технологии с възможна двойна употреба” се заменят със “Закона за експортния контрол на оръжия и изделия и технологии с двойна употреба”. § 8. В Закона за Министерството на вътрешните работи (обн., ДВ, бр. 17 от 2006 г.; изм., бр. 30, 102 и 105 от 2006 г.) в чл. 40, ал. 1, т. 12 и 13 думите “стоки или технологии с възможна двойна употреба” се заменят с “изделия или технологии с двойна употреба”. § 9. В Закона за чужденците в Република България (обн., ДВ, бр. 153 от 1998 г.; изм., бр. 70 от 1999 г., бр. 42 и 112 от 2001 г., бр. 45 и 54 от 2002 г., бр. 37 и 103 от 2003 г., бр. 37 и 70 от 2004 г., бр. 11, 63 и 88 от 2005 г., бр. 30 и 82 от 2006 г.) в чл. 10, ал. 1, т. 3 думите “стоки и технологии с възможна двойна употреба” се заменят с “изделия и технологии с двойна употреба”. § 10. В Закона за отбраната и въоръжените сили на Република България (обн., ДВ, бр. 112 от 1995 г.; изм., бр. 67 от 1996 г., бр. 122 от 1997 г., бр. 70, 93, 152 и 153 от 1998 г., бр. 12, 67 и 69 от 1999 г., бр. 49 и 64 от 2000 г., бр. 25 от 2001 г., бр. 1, 40, 45 и 119 от 2002 г., бр. 50, 86, 95 и 112 от 2003 г., бр. 93 и 111 от 2004 г., бр. 27, 38, 76, 88, 102 и 105 от 2005 г., бр. 30, 36, 56, 82, 91 и 102 от 2006 г.) се правят следните изменения: 1. В чл. 40, ал. 6 думите “стоки или технологии с възможна двойна употреба” се заменят с “изделия или технологии с двойна употреба”.

2. В чл. 40в, ал. 2 думите “стоки или технологии с възможна двойна употреба” се заменят с “изделия или технологии с двойна употреба”. § 11. В Закона за ограничаване на административното регулиране и административния контрол върху стопанската дейност (обн., ДВ, бр. 55 от 2003 г.; попр., бр. 59 от 2003 г.; изм., бр. 107 от 2003 г., бр. 39 и 52 от 2004 г., бр. 31 и 87 от 2005 г., бр. 24, 38 и 59 от 2006 г.) в приложението към чл. 9, ал. 1, т. 2 “Списък на стопанските дейности, за които може да се установява лицензионен режим” в т. 12 думите “стоки и технологии с възможна двойна употреба” се заменят с “изделия и технологии с двойна употреба”. § 12. В Закона за управление при кризи (обн., ДВ, бр. 19 от 2005 г.; изм., бр. 17, 30 и 102 от 2006 г.) в чл. 45, ал. 2 думите “стоки и технологии с възможна двойна употреба” се заменят с “изделия и технологии с двойна употреба”. § 13. Изпълнението на закона се възлага на Министерския съвет, който приема правилник за прилагането му в едномесечен срок от влизането в сила на закона.

Законът е приет от 40-то Народно събрание на 18 януари 2007 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

Председател на Народното събрание:Георги Пирински