Спогодба между правителството на Република България и Швейцарския федерален съвет за редовни въздушни съобщения

МИНИСТЕРСТВО НА ТРАНСПОРТА

СПОГОДБА между правителството на Република България и Швейцарския федерален съвет за редовни въздушни съобщения

(Ратицифицарана със закон, приет от 40-то Народно събрание на 30 ноември 2005 г. - ДВ, бр. 99 от 2005 г. В сила от 6 януари 2008 г.)

Правителството на Република България и Швейцарския федерален съвет (наричани по-нататък “договарящи страни”); желаейки да съдействат за укрепването на международната авиационна система, основана на пазарна конкуренция между въздухоплавателните предприятия с минимална правителствена намеса и регулиране; желаейки да облекчат възможностите за разширяване на международните въздушни съобщения; признавайки, че ефективните и конкурентоспособни международни въздушни съобщения стимулират развитието на търговията, повишават благосъстоянието на потребителите и ускоряват икономическия растеж; желаейки да осигурят на въздухоплавателните предприятия възможности за предоставяне на пътниците и на товародателите на разнообразни варианти на обслужване и стремейки се да поощрят отделните въздухоплавателни предприятия за развитието и прилагането на новаторско и конкурентно ценообразуване; желаейки да осигурят максимална степен на безопасност на полетите и авиационна сигурност при осъществяването на международните въздушни съобщения и отново заявявайки за сериозната им загриженост по повод актовете или заплахите, насочени срещу безопасността на въздухоплавателните средства, подлагащи на опасност човешкия живот и имущество, негативно отразяващи се върху осъществяването на въздушните съобщения и подкопаващи увереността на обществото в безопасността на гражданското въздухоплаване; явявайки се участници в Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, открита за подписване в Чикаго на 7 декември 1994 г.; се договориха за следното: Член 1. Определения

1. За целите на тази спогодба и нейното приложение, освен ако не е договорено друго: а) понятието “конвенцията” означава Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, открита за подписване в Чикаго на седми декември 1994 г., и включва всяко приложение, прието съгласно член 90 на тази конвенция и всяко изменение на приложенията или конвенцията, съгласно член 90 и член 94 от същата, дотолкова, доколкото тези приложения и изменения са влезли в сила по отношение на двете договарящи страни; б) понятието “въздухоплавателни власти” означава за Република България Главна дирекция “Гражданска въздухоплавателна администрация”, а за Швейцария - Федералната служба за гражданска авиация, или и в двата случая всяко лице или орган, упълномощени да изпълняват функциите, които понастоящем упоменатите власти изпълняват; в) понятието “назначени въздухоплавателни предприятия” означава въздухоплавателно предприятие или предприятия, които една договаряща страна е посочила съгласно член 5 на спогодбата, за целите на експлоатацията на договорните въздушни линии; г) понятието “договорни линии” означава въздушните услуги за превоз на пътници, товари и поща, отделно или в комбинация, предоставяни по определените маршрути; д) понятията “въздушна линия”, “международна въздушна линия”, “въздухоплавателно предприятие” и “спиране с нетърговски цели” имат значенията, придадени им в член 96 от конвенцията; е) понятието “територия” по отношение на дадена държава има значението, придадено му в член 2 на конвенцията; ж) понятието “тарифа” означава цените, които се заплащат за превоз на пътници, багаж и товари, и условията, при които се прилагат тези цени, както и комисионните и другите допълнителни възнаграждения за представителство или продажба на транспортни документи, но без заплащането и условията за превоза на поща; з) понятието “основно място на дейност” по отношение на въздухоплавателно предприятие означава територията, на която назначеното въздухоплавателно предприятие е учредено и регистрирано в съответствие с приложимите национални закони и наредби, и по-специално където: предприятието осъществява значителни по обем превози; инвестира значителни по обем капиталовложения във физически средства; плаща данък върху дохода; регистрира и базира на тази територия своите въздухоплавателни средства; наема значителен брой местни граждани за управленски, технически и експлоатационен персонал.

2. Приложението представлява неделима част от спогодбата. Всяко позоваване на спогодбата се отнася и до приложението, освен ако не е изрично упоменато по друг начин.

Член 2. Предоставяне на права

1. Всяка договаряща страна предоставя на другата договаряща страна правата, определени в тази спогодба, за целите на експлоатация на международните въздушни линии по маршрутите, определени в маршрутните разписания на приложението. Оттук нататък тези линии и маршрути се наричат съответно “договорни линии” и “посочени маршрути”.

2. В съответствие с разпоредбите на спогодбата на назначените от всяка договаряща страна въздухоплавателни предприятия се предоставят следните права, докато експлоатират международни въздушни линии: а) правото да прелитат без кацане през територията на другата договаряща страна; б) правото да кацат на тази територия с нетърговски цели; в) останалите права, определени в спогодбата.

3. Нищо в разпоредбите на този член няма да се разглежда като предоставяне на право на въздухоплавателните предприятия, назначени от едната договаряща страна, да вземат на територията на другата договаряща страна пътници, багаж, товар и поща за превоз срещу заплащане или наем до друг пункт на територията на тази договаряща страна.

4. Ако поради въоръжен конфликт, политически неуредици или събития или поради особени и необичайни обстоятелства назначените въздухоплавателни предприятия на една от договарящите страни не са в състояние да изпълняват услугите по нормалните си маршрути, другата договаряща страна трябва да направи всички възможно, за да улесни по-нататъшното изпълнение на съответните услуги чрез подходящо пренасочване на маршрутите, включително и чрез предоставяне на необходимите права за съответния времеви период с цел осъществяването на услугите.

Член 3. Упражняване на права

1. Назначените въдздухоплавателни предприятия ползват справедливи и равноправни възможности за конкуренция при експлоатацията на договорните линии, предвидени в спогодбата.

2. Нито една от договарящите страни няма да ограничава правата на което и да е от назначените въздухоплавателни предприятия да извършва международен превоз между съответните територии на договарящите страни или между територията на едната от договарящите страни и териториите на трети страни.

3. Всяка от договарящите страни позволява на назначените въздухоплавателни предприятия да определят честотата и капацитета на международните въздушни линии, които предлагат, на основата на търговски съображения и според пазарната ситуация. В съответствие с това право нито една от договарящите страни не може едностранно да намалява обема на трафика, честотата, броя на направленията или редовността на линиите, типа или типовете на въздухоплавателните средства, използвани от назначените въздухоплавателни предприятия на другата договаряща страна, освен ако това не се налага поради митнически, технически, експлоатационни или екологични причини при стандартните условия, съдържащи се в чл. 15 на конвенцията.

Член 4. Приложение на закони и разпоредби

1. Законите и разпоредбите на едната договаряща страна, които регулират пристигането на нейна територия и отпътуването от нейна територия на въздухоплавателни средства, заети в международната въздушна навигация, или регулиращи полетите на тези въздухоплавателни средства над нейна територия, ще важат за назначените въздухоплавателни предприятия на другата договаряща страна.

2. Законите и разпоредбите на едната договаряща страна, които регулират влизането, престоя, напускането на нейната територия на пътници, екипаж, багаж, товар или поща, както и формалностите относно влизането, излизането, емиграцията и имиграцията, както и митническите и санитарните изисквания, ще важат за пътниците, екипажа, багажа, товара или пощата, транспортирани с въздухоплавателното средство на назначените въздухоплавателни предприятия на другата договаряща страна, докато същите се намират на посочената територия.

3. Нито една от договарящите страни не може да отдава каквото и да е предпочитание на собствените си въздухоплавателни предприятия по отношение на назначените въздухоплавателни предприятия на другата договаряща страна при прилагането на законите и разпоредбите, предвидени в този член.

Член 5. Назначаване и предоставяне на разрешение за експлоатация

1. Всяка договаряща страна има право да назначи толкова въздухоплавателни предприятия, колкото желае за експлоатация на договорните линии. Такова назначаване се извършва по силата на писмено уведомление до въздухоплавателните власти на двете договарящи страни.

2. След получаване на уведомлението за назначаване въздухоплавателните власти съгласно разпоредбите на алинеи 3 и 4 на този член издават без забавяне необходимото разрешение за експлоатация на въздухоплавателните предприятия, назначени от другата договаряща страна.

3. Въздухоплавателните власти на едната договаряща страна могат да поискат от назначените от другата договаряща страна въздухоплавателни предприятия да докажат, че са в състояние да изпълняват условията, предписани от законите и правилниците, които тези власти съгласно разпоредбите на конвенцията нормално прилагат при експлоатация на международните въздушни линии.

4. Въздухоплавателните власти на всяка договаряща страна имат право да откажат предоставянето на разрешение за експлоатация, посочено в алинея 2 на този член, или да наложат такива условия, каквито счетат за необходими, върху упражняването на правата, определени в член 2 на тази спогодба, винаги когато не получат доказателства, че въздухоплавателните предприятия имат основно място на дейност на територията на назначаващата договаряща страна и притежават валидно свидетелство за авиационен оператор, издадено от същата договаряща страна.

5. След получаване на разрешението за експлоатация, предоставено според разпоредбите на алинея 2 от този член, назначените въздухоплавателни предприятия могат във всеки момент да започнат експлоатирането на договорните линии.

Член 6. Анулиране и прекратяване на експлоатационното разрешение

1. Въздухоплавателните власти на всяка договаряща страна имат правото да оттеглят или прекратят предоставеното експлоатационно разрешение за ползване на правата, посочени в член 2 от спогодбата, от назначените въздухоплавателни предприятия на другата договаряща страна, или да наложат такива условия, каквито те счетат за необходими при упражняването на тези права, ако: а) нямат доказателства, че основното място на дейност на съответните назначени въздухоплавателни предприятия се намира на територията на договарящата страна, която ги е назначила, и че те притежават валидно свидетелство за авиационен оператор, издадено от посочената договаряща страна, или б) съответните назначени въздухоплавателни предприятия не спазват или сериозно нарушават законите и разпоредбите на договарящата страна, предоставяща правата, или в) съответните назначени въздухоплавателни предприятия не експлоатират договорните линии в съответствие с условията, посочени в тази спогодба.

2. Това право може да се упражнява само след консултация с другата договаряща страна, освен ако незабавното оттегляне, прекратяване или налагане на условията, посочени в алинея 1 на този член, е необходимо с цел да се прекратят по-нататъшни нарушения на закони и разпоредби.

Член 7. Авиационна сигурност

1. В съответствие с техните права и задължения според международното право договарящите страни препотвърждават, че техните задължения една към друга да защитават сигурността на гражданската авиация от актове на незаконна намеса представляват неразделна част от тази спогодба. Без да ограничават общоприложимостта на техните права и задължения според международното право, договарящите страни действат в частност в съответствие с разпоредбите на Конвенцията за престъпленията и някои други актове, извършвани на борда на въздухоплавателните средства, подписана в Токио на 14.IХ.1963 г., Конвенцията за борба с незаконното завладяване на въздухоплавателни средства, подписана в Хага на 16. ХII.1970 г., Конвенцията за борба с незаконните актове, насочени срещу сигурността на гражданската авиация, подписана в Монреал на 23.IХ.1971 г., нейния Допълнителен протокол за борба с незаконните актове на насилие в летищата, обслужващи международната гражданска авиация, подписан в Монреал на 24.II.1988 г., както и с всяка друга конвенция и протокол, отнасящи се до сигурността на гражданската авиация, към които двете договарящи страни са се присъединили.

2. Договарящите страни оказват една на друга при поискване всяка необходима помощ за предотвратяване на актове на незаконно завладяване на граждански въздухоплавателни средства и на други незаконни актове, насочени против сигурността на тези средства, техните пътници, екипажи, летища и въздушно-навигационни съоръжения, както и за предотвратяване на всяка друга заплаха за сигурността на гражданската авиация.

3. Договарящите страни действат във взаимните си отношения в съответствие с разпоредбите за авиационна сигурност, установени от Международната организация за гражданско въздухоплаване и обособени като приложения към конвенцията, в такава степен, в каквато разпоредбите за сигурност са приложими за договарящите страни; те изискват от операторите на въздухоплавателни средства с тяхна регистрация или от операторите на въздухоплавателни средства със седалище или постоянно местонахождение на тяхна територия и от операторите на летищата на техните територии да действат в съответствие с тези разпоредби за авиационната сигурност.

4. Всяка договаряща страна се съгласява, че такива оператори на въздухоплавателни средства могат да бъдат задължени да спазват разпоредбите за авиационна сигурност, посочени в алинея 3 на този член и наложени от другата договаряща страна при влизане, заминаване или престой в пределите на територията на тази друга договаряща страна. Всяка договаряща страна осигурява ефективното прилагане на съответни мерки на нейна територия за защитата на въздухоплавателните средства и за проверка на пътниците, екипажите, ръчния багаж, багажа, товара и бордовите запаси преди и по време на товареното и разтоварването. Всяка договаряща страна се отзовава с разбиране на всяко искане от другата договаряща страна за прилагане на разумни специални мерки за сигурност при определени случаи на заплаха.

5. При възникване на инцидент или заплаха от инцидент за незаконно завладяване на гражданско въздухоплавателно средство или други незаконни актове, застрашаващи сигурността на такова средство, пътниците и екипажа, летищата или аеронавигационните съоръжения, договарящите страни си сътрудничат взаимно посредством улесняване на комуникациите и посредством други подходящи мерки за бързото и безопасното прекратяване на такъв инцидент или на подобна заплаха.

6. Ако една от договарящите страни има основания да смята, че другата договаряща страна се отклонява от разпоредбите за авиационна сигурност на този член, авиационните власти на тази страна могат да изискат незабавни консултации с авиационните власти на другата договаряща страна. Ако задоволително споразумение не може да се постигне до 15 дни от датата на поискването, съответната страна има повод да прекрати, оттегли, ограничи или наложи условия върху експлоатационното разрешение и върху техническите разрешения, издадени на въздухоплавателните предприятия на другата договаряща страна. Ако е необходимо при извънредни случаи, договарящата страна може да предприеме временни действия преди изтичането на 15-дневния срок.

Член 8. Сигурност на пътните документи

1. Всяка договаряща страна е съгласна да предприеме мерки за гарантиране на сигурността на нейните паспорти и други документи за пътуване.

2. В това отношение всяка от договарящите страни се съгласява да създаде система за контрол върху законното изработване, издаване, проверка и употреба на паспорти, документи за пътуване и документи за самоличност, издадени от или от името на съответната договаряща страна.

3. Всяка договаряща страна също се съгласява да създаде или подобри процедурите, които да осигуряват качеството на пътните и личните документи, издадени от съответната страна, на такова ниво, че да не може лесно да се злоупотребява с тях и да не могат лесно да бъдат незаконно променяни, размножавани или издавани.

4. Съобразно горните цели всяка договаряща страна трябва да издава своите паспорти и други пътни документи според съответните документи на Международната организация за гражданско въздухоплаване.

5. Освен това всяка от договарящите страни се съгласява да обменя оперативна информация относно фалшифицирани или подправени пътни документи и да сътрудничи с другата страна за засилване на противодействието срещу престъпленията с пътни документи, включително фалшифицирането или подправянето на пътни документи, употребата на фалшифицирани или подправени пътни документи, употребата на валидни пътни документи от измамници, злоупотребата с автентични пътни документи от истинските им притежатели с цел съучастие в закононарушение и употребата на неправомерно получени пътни документи.

Член 9. Отказ от допуск на пътници без документи и депортирани лица

1. Договарящите страни са съгласни да установят ефективен граничен контрол.

2. В този смисъл всяка договаряща страна е съгласна да прилага стандартите и препоръчителните практики от Приложение 9 (Опростяване) на конвенцията, отнасящи се до пътниците и депортираните лица без документи, на които е забранен достъп до въздухоплавателното средство с цел да се подобри сътрудничеството в борбата против нелегалната миграция.

3. Съгласно горните цели всяка договаряща страна е съгласна да издаде или да приеме в зависимост от случая по-подробно описание на “подправени фалшифицирани или лъжливи пътни документи или оригинални документи, представени от измамници”, описани в Добавка 9 (б) към Приложение 9, когато се предприемат мерки според съответните алинеи на глава 3 от приложението относно конфискацията на подправени, фалшифицирани или лъжливи пътни документи.

Член 10. Авиационна безопасност

1. Всяка от договарящите страни признава за валидни действащите удостоверения за летателна годност, сертификати за компетентност и лицензи, издадени или признати за валидни и от другата договаряща страна, за целите на експлоатацията на договорните линии, описани в тази спогодба, при условие че изискванията за тези сертификати или лицензи отговарят поне на минималните стандарти, установени по силата на конвенцията.

2. Всяка договаряща страна може да откаже да признае като валидни за целите на прелитане над нейната територия сертификати за компетентност и лицензи, издадени или признати за валидни на нейни граждани от другата договаряща страна или от трета страна.

3. Въздухоплавателните власти на всяка от договарящите страни могат да искат консултации по всяко време за стандартите за безопасност, прилагани от другата договаряща страна в която и да е област, отнасящи се до екипажите, въздухоплавателните средства или тяхната експлоатация. Такива консултации се провеждат до 30 дни след поискването им.

4. Ако след такива консултации едната от договарящите страни установи, че другата договаряща страна не поддържа и не прилага ефикасно стандартите за безопасност в която и да е област, така че те да отговарят най-малко на минималните изисквания, установени според конвенцията, първата договаряща страна трябва да уведоми втората договаряща страна за своето заключение и за стъпките, които според нея са необходими за постигането на тези минимални стандарти, а другата договаряща страна трябва да предприеме съответните коригиращи действия. Ако договарящата страна не предприеме коригиращи действия до 15 дни или в рамките на предварително уговорен период, може да бъде приложен член 6 от спогодбата.

5. Независимо от задълженията по член 33 на конвенцията договарящите страни се съгласяват, че всяко собствено или лизинговано по договор въздухоплавателно средства, експлоатирано от името на въздухоплавателно предприятие или предприятия на едната договаряща страна по договорните линии от и до територията на другата договаряща страна, може, докато пребивава на територията на другата договаряща страна, да бъде предмет на проверка от упълномощени представители на другата договаряща страна, на борда или около въздухоплавателното средство с цел да се проверят валидността на документите на въздухоплавателното средство, документите на екипажа, състоянието му и неговото оборудване (в този член наречена “рампова проверка”), при условие че това няма да доведе до необосновано закъснение.

6. Ако подобна рампова проверка или серия от рампови проверки дадат повод за: а) сериозна загриженост, че едно въздухоплавателно средство или неговата експлоатация не съответстват на минималните стандарти, установени в съответствие с конвенцията, или б) сериозна загриженост, че липсва ефективна поддръжка и прилагане на стандартите за безопасност, установени в даден момент в съответствие с конвенцията, договарящата страна, извършила проверката, е свободна за целите на член 33 от конвенцията да направи заключение, че изискванията, според които са издадени или признати за валидни сертификатите или лицензите по отношение на това въздухоплавателно средство или екипажа, или изискванията, според които се експлоатира въздухоплавателното средство, не отговарят или са под минималните стандарти, установени в съответствие с конвенцията.

7. В случай че достъпът за рамповата проверка на едно въздухоплавателно средство, експлоатирано от въздухоплавателно предприятие или от името на такова въздухоплавателно предприятие за целите, посочени в алинея 5 на настоящия член, се откаже от представителя на това въздухоплавателно предприятие или предприятия, другата договаряща страна е в правото си да прояви сериозна загриженост от типа на тази, посочена в алинея 6, и да направи заключенията, описани в тази алинея.

8. Всяка договаряща страна си запазва правото да прекрати или промени експлоатационното разрешение на въздухоплавателното предприятие или предприятия на другата договаряща страна веднага в случай, че първата договаряща страна заключи вследствие на рампова проверка, на серия от рампови проверки, на отказ за рампова проверка, на консултация или по друг начин, че незабавни действия са необходими за неговата безопасна експлоатация.

9. Всяко действие на една от договарящите страни съгласно горните алинеи 4 или 8 трябва да бъде прекратено, щом породилата го причина престане да съществува.

Член 11. Лизинг

1. Всяка от договарящите страни може да препятства употребата на лизинговани въздухоплавателни средства за експлоатация на договорните линии по тази спогодба в случай, че не се спазват разпоредбите на член 7 (Сигурност) и член 10 (Безопасност).

2. Вземайки предвид разпоредбата на алинея 1 на този член, назначените въздухоплавателни предприятия на всяка от договарящите страни могат да ползват въздухоплавателни средства (или въздухоплавателни средства и екипажи), взети на лизинг от която и да е компания, включително и от други въздухоплавателни предприятия, при условие че това няма да доведе до реализация от въздухоплавателното предприятие - лизингодател на търговски права, които то не притежава.

Член 12. Освобождаване от митни сборове и данъци

1. Въздухоплавателното средство, експлоатирано по международни линии от въздухоплавателните предприятия, назначени от едната договаряща страна, както и тяхното постоянно бордово оборудване, запаси от гориво и смазочни масла, продоволствие, включващо храна, напитки и тютюневи изделия, превозвани на борда им, при влизането в територията на другата договаряща страна се освобождават от всякакви митни сборове или данъци при условие, че това оборудване, запаси и продоволствие остават на борда на въздухоплавателните средства до тяхното реекспортиране.

2. Освобождаване от такива данъци и митни сборове с изключение на плащанията за извършени услуги се прилага също и за: а) бордови запаси, взети на борда от територията на едната договаряща страна, които са в границите, фиксирани за такива записи от властите на тази договаряща страна, и предназначени за използване на борда на въздухоплавателните средства, експлоатирани по международна линия от въздухоплавателното предприятие, назначено от другата договаряща страна; б) резервни части и постоянното бордово оборудване, внесени на територията на едната договаряща страна, за нуждите на техническото обслужване или ремонт на въздухоплавателни средства, експлоатирани по международни линии; в) гориво и смазочни материали за нуждите на въздухоплавателното предприятие, назначено от едната договаряща страна, предназначени за зареждане на въздухоплавателни средства, експлоатирани по международни линии, дори когато тези запаси се използват за част от пътуването, извършвано над територията на договарящата страна, където те са били взети на борда; г) необходимите документи, използвани от въздухоплавателното предприятие, назначено от едната договаряща страна, включително документи за превоз, авиотоварителници и рекламни материали, както и моторни превозни средства, материали и оборудване, които могат да се използват от назначените въздухоплавателни предприятия за търговски и експлоатационни цели в зоната на летището при условие, че тези материали и оборудване обслужват превоза на пътници и товари.

3. Обичайното преносимо по въздуха оборудване, както и материалите и запасите, които се задържат на борда на въздухоплавателните средства, експлоатирани от въздухоплавателните предприятия, назначени от едната договаряща страна, могат да бъдат разтоварени на територията на другата договаряща страна само с одобрението на митническите органи на тази територия. В такъв случай те могат да бъдат поставени под надзора на въпросните органи до момента, когато бъдат реекспортирани или по друг начин освободени в съответствие с митническите правила.

4. Освобождаването, предвидено по този член, се прилага и при положение, че въздухоплавателните предприятия, назначени от която и да е договаряща страна, са сключили споразумения с други въздухоплавателни предприятия за наемане или трансфер на територията на другата договаряща страна на позициите, определени в алинеи 1 и 2 на този член, при условие че тези други въздухоплавателни предприятия също се ползват от такова освобождаване, предоставено от другата договаряща страна.

Член 13. Директен транзит Към пътниците, багажите, товарите и пощата, преминаващи транзит през територията на една от договарящите страни и оставащи в зоната на летището, определена за тази цел, се прилага опростен контрол, с изключение на изискуемите по-различни мерки за сигурност, за предотвратяване на незаконни действия, насочени против безопасността на гражданската авиация, против въздушното пиратство, за предотвратяване на контрабандата на упойващи и психотропни вещества. Багажът и товарът в директен транзит се освобождават от митни сборове и други подобни данъци.

Член 14. Потребителски такси

1. Всяка договаряща страна полага усилия компетентните й власти да налагат или да разрешават налагането на справедливи и разумни потребителски такси на въздухоплавателните предприятия, назначени от другата договаряща страна. Тези такси трябва да са икономически обосновани.

2. Таксите за използване на летищни и аеронавигационни съоръжения и услуги, предлагани от едната договаряща страна на назначените въздухоплавателни предприятия на другата договаряща страна, не трябва да са по-високи от тези, които се заплащат от нейните национални въздухоплавателни средства, опериращи по редовни международни линии.

3. Всяка договаряща страна поощрява консултациите между компетентните власти или органи, определящи таксите, на своята територия и назначените въздухоплавателни предприятия, използващи услугите и съоръженията, както и да ги поощрява в обмяната на информация, която може да е необходима за един по-точен и разумен преглед на таксите според принципите на алинеи 1 и 2 на този член. Всяка договаряща страна трябва да поощри властите, определящи таксите, да уведомяват навреме потребителите за всяко предложение за промяна на потребителските такси, за да могат потребителите да изкажат мнението си преди настъпване на промените.

Член 15. Търговски дейности

1. Назначените въздухоплавателни предприятия на едната договаряща страна имат правото да поддържат на територията на другата договаряща страна свои представителства. Тези представителства могат да се състоят от търговски, оперативен и технически персонал, който може да включва доведени или местни служители.

2. По отношение на търговските дейности се прилага принципът за реципрочност. Компетентните власти на всяка от договарящите страни предприемат всичко необходимо представителствата на въздухоплавателните предприятия, назначени от другата договаряща страна, да могат системно да извършват своята дейност.

3. По-специално всяка договаряща страна предоставя на въздухоплавателните предприятия, назначени от другата договаряща страна, правото да извършват продажби на услуги за въздушен превоз на нейна територия директно, а по усмотрение на въздухоплавателните предприятия - и посредством техни агенти. Въздухоплавателните предприятия имат правото да продават такива услуги и всяко лице може свободно да ги закупи във валутата на съответната територия или в свободно конвертируема валута на други страни.

4. Назначените въздухоплавателни предприятия на която и да е от договарящите страни могат да сключват маркетингови споразумения за блокове от места по полети, комбиниране на полетни номера или други търговски споразумения с въздухоплавателни предприятия на всяка от договарящите страни или въздухоплавателни предприятия от трети страни, при условие че такива въздухоплавателни предприятия притежават съответните оперативни пълномощия.

Член 16. Обмяна и превод на доходи

Назначените въздухоплавателни предприятия на всяка от договарящите страни имат правото да обменят и превеждат в своята страна по официалния обменен курс остатъка от приходите след приспадане на дължимите разходи, набрани съответно от превоза на пътници, багаж, товари и поща. В случай че разплащанията между договарящите страни се уреждат от специално споразумение, се прилага това специално споразумение.

Член 17. Тарифи

1. Всяка договаряща страна може да изисква уведомяване или регистрация пред нейните авиационни власти на тарифите, предлагани по международните въздушни лини, експлоатирани по силата на спогодбата.

2. Без да се ограничава действието на общата конкурентоспособност и на Закона за потреблението във всяка договаряща страна, намесата на договаряща страна се ограничава до: а) предотвратяване на неразумни дискриминационни тарифи и практики; б) защита на потребителите от прекалено високи или прекалено ограничаващи тарифи вследствие на злоупотреба с доминираща позиция или вследствие на съгласувани действия между въздушните превозвачи; и в) защита на назначените въздухоплавателни предприятия от тарифи, които са изкуствено занижени поради директна или недиректна правителствена субсидия или помощ.

3. Нито една от договарящите страни не предприема едностранни действия за предотвратяване въвеждането или продължаването на тарифа, предложена за въвеждане или вече въведена от назначените въздухоплавателни предприятия на която и да е от договарящите страни по международните въздушни линии между териториите на договарящите страни. Ако някоя от договарящите страни смята, че тази тарифа е неправомерна по силата на този член, тя трябва да изиска консултации с другата договаряща страна и да я уведоми за причините на своето недоволство в 14-дневен срок от получаване на уведомлението или регистрацията на тарифата. Тези консултации трябва да се състоят не по-късно от 14 дни след отправяне на поискването. Непостигането на двустранно споразумение не е пречка тарифата да бъде въведена или да продължи да се прилага.

Член 18. Предоставяне на разписанията

1. Всяка договаряща страна може да изиска уведомяване на своите въздухоплавателни власти за евентуалните разписания на назначените въздухоплавателни предприятия на другата договаряща страна не по-късно от 15 дни преди започване на експлоатацията на договорните линии. Същата процедура важи и при всички изменения на разписанията.

2. За допълнителни полети, които назначените въздухоплавателни предприятия на дадена договаряща страна искат да предложат в рамките на договорните линии, но извън одобреното разписание трябва да се поиска предварително разрешение от въздухоплавателните власти на другата договаряща страна. Такава молба обикновено се подава 5 работни дни преди започването на такива полети.

Член 19. Разпоредба за статистиката

Въздухоплавателните власти на двете договарящи страни трябва при поискване периодично да обменят статистическа информация или друга подобна информация относно трафика, превозван по договорните линии.

Член 20. Консултации

Всяка договаряща страна може да изиска по всяко време консултации във връзка с прилагането, тълкуването, изпълнението или изменението на тази спогодба. Подобни консултации, които могат да се провеждат между въздухоплавателните власти, трябва да започнат на възможната най-ранна дата, но не по-късно от 60 дни след датата, на която другата договаряща страна е получила писмената молба за консултация, освен ако не е договорено друго между договарящите страни. По време на такива консултации всяка договаряща страна трябва да представи доказателства в подкрепа на своята позиция с цел да допринесе за информативни, рационални и икономически решения.

Член 21. Разрешаване на спорове

1. Всеки спор, възникнал по тази спогодба, който не може да бъде разрешен чрез директни преговори или по дипломатически пътища, трябва по искане на една от договарящите страни да бъде представен пред арбитражен съд.

2. В такъв случай всяка от договарящите страни трябва да назначи арбитър, а двамата арбитри избират председател с националност от трета държава. Ако 2 месеца след като едната от договарящите страни е избрала своя арбитър, другата все още не е избрала своя или ако през месеца след избирането на втория арбитър двамата арбитри не са могли да изберат председател, всяка от договарящите страни може да поиска президентът на Съвета на Международната организация за гражданско въздухоплаване да направи необходимия избор.

3. Арбитражният съд уточнява процедурата и начина на разпределение на разходите по делото.

4. Договарящите страни трябва да се съобразят с всяко решение, което е резултат от прилагането на този член.

Член 22. Изменение

1. Ако една от договарящите страни счете за необходимо да се измени която и да е разпоредба на тази спогодба, това изменение, ако е договорено между договарящите страни, влиза в сила, след като договарящите страни взаимно са се уведомили за изпълнението на правните си процедури.

2. Изменения на приложението на тази спогодба могат да се договарят директно между въздухоплавателните власти на договарящите страни. Те ще се прилагат временно от датата на договарянето им и влизат в сила при потвърждаването им чрез размяна на дипломатически ноти.

3. В случай на сключване на която и да е обща многостранна конвенция за въздушен транспорт, с която са обвързани и двете договарящи страни, спогодбата се изменя така, че да е в съответствие с разпоредбите на такава конвенция.

Член 23. Прекратяване

1. Всяка договаряща страна може по всяко време да уведоми писмено другата договаряща страна за решението си да прекрати действието на тази спогодба. Такова уведомление ще бъде изпратено едновременно и на Международната организация за гражданско въздухоплаване.

2. Спогодбата прекратява действието си при приключване на периода на едно разписание, в рамките на което изтичат 12 месеца от датата на получаване на уведомлението, освен ако уведомлението бъде оттеглено посредством взаимно споразумение между договарящите страни преди изтичането на този срок.

3. При липса на потвърждение от другата договаряща страна за получаване на уведомлението, то се счита за получено 14 дни след датата, на която Международната организация за гражданско въздухоплаване е получила съобщението за прекратяване на спогодбата.

Член 24. Регистрация

Спогодбата и всички изменения към нея се регистрират в Международната организация за гражданско въздухоплаване.

Член 25. Влизане в сила

Тази спогодба влиза в сила 30 дни след получаването на втората от дипломатическите ноти, разменени между двете договарящи страни, потвърждаващи, че съответните им правни изисквания за влизане в сила на спогодбата са изпълнени.

Влизането в сила на тази спогодба прекратява действието на Спогодбата за редовни въздушни линии между Конфедерация Швейцария и Народна република България, подписана в София на 19 декември 1967 г.

В уверение на това, че долуподписаните, надлежно упълномощени от съответните им правителства, подписаха тази спогодба.

Съставена в София на 11-ия ден от май 2005 г. в два екземпляра на български, немски и английски език, като всичките 3 текста имат еднаква сила. В случай на разногласие в тълкуването на спогодбата английският текст ще се ползва с предимство.

За правителството За Швейцарския на Република България: федерален съвет: Николай Василев, Рудолф Кноблаух, министър извънреден и на транспорта пълномощен посланик на

Конфедерация Швейцария в Република България

ПРИЛОЖЕНИЕ

МАРШРУТНИ РАЗПИСАНИЯ

А. Маршрути, по които могат да се есксплоатират редовни линии от назначените въздухоплавателни предприятия на Република България: От пунктове в България през всеки междинен пункт в Европа до всеки пункт в Швейцария и до всеки пункт отвъд в Европа.

Б. Маршрути, по които могат да се експлоатират редовни линии от назначените въздухоплавателни предприятия на Швейцария: От пунктове в Швейцария през всеки междинен пункт в Европа до всеки пункт в България и до всеки пункт отвъд в Европа.

ЗАБЕЛЕЖКИ: Назначените въздухоплавателни предприятия на която и да е от договарящите страни могат по свой избор за определен полет или всички полети да: 1. Извършват полети в едната или в двете посоки.

2. Комбинират различни номера при оперирането на един самолет.

3. Избягват спиране в някои пункт или пунктове.

4. Прехвърлят пътнически трафик от един свой самолет на друг свой самолет във всеки един пункт от маршрутите.