Закон за изменение и допълнение на Закона за марките и географските означения

УКАЗ № 182

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в “Държавен вестник” Законът за изменение и допълнение на Закона за марките и географските означения, приет от ХХХIX Народно събрание на 11 май 2005 г.

Издаден в София на 18 май 2005 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието: Антон Станков

ЗАКОН за изменение и допълнение на Закона за марките и географските означения (обн., ДВ, бр. 81 от 1999 г.; попр., бр. 82 от 1999 г.; изм., бр. 28 от 2005 г.) § 1. В чл. 3, ал. 2 думата “местожителство” се заменя с “постоянен адрес”. § 2. В чл. 4 след думите “международни регистрации” се поставя запетая и се добавя “искания за определяне на общоизвестност или известност на марки”. § 3. В чл. 11 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1: а) в т. 2 думите “отличителни белези” се заменят с “отличителен характер”; б) в т. 3 след думата “България” се добавя “по отношение на заявените стоки или услуги”; в) в т. 4 след думата “знаци” се добавя “или означения”, а думата “състава” се заличава; г) точка 8 се изменя така: “8. марка, която се състои от или включва гербове, знамена или други символи, както и техни имитации на държави - членки на Парижката конвенция, както и гербове, знамена или други символи, съкращения или наименования на международни междуправителствени организации;”; д) в т. 9 след думата “идентични” се добавя “или сходни”; е) точки 10 и 12 се отменят.

2. В ал. 3 думите “ал. 1, т. 8, 9, 10 и 11” се заменят с “ал. 1, т. 8, 9 и 11”. § 4. В чл. 12 ал. 3 се изменя така: “(3) Не се регистрира марка, която е идентична или сходна на по-ранна марка и е предназначена за стоки и услуги, които не са идентични или сходни на тези, за които по-ранната марка е регистрирана, когато по-ранната марка се ползва с известност на територията на Република България и използването без основание на заявената марка би довело до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или известността на по-ранната марка или би ги увредило.” § 5. В чл. 13 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1: а) в т. 2 след думата “идентичността” се добавя “или сходството”; б) точка 3 се изменя така: “3. е идентичен или сходен на марката за стоки или услуги, които не са идентични или сходни на тези, за които марката е регистрирана, когато по-ранната марка се ползва с известност на територията на Република България и използването без основание на знака би довело до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или известността на по-ранната марка или би ги увредило”.

2. В ал. 2 текстът преди т. 1 се изменя така: “Забраната за използване по ал. 1 включва и:”. § 6. В чл. 21, ал. 4 думите “Патентното ведомство отказва вписването на прехвърлянето” се заменят с “прехвърлянето не се вписва”. § 7. В чл. 22, ал. 5 се правят следните изменения: 1. В изречение първо думите “по молба на лицензополучателя” се заменят с “по молба на една от страните”.

2. Изречение второ се изменя така: “Патентното ведомство издава удостоверение за вписването.” § 8. Преди раздел IV на глава втора се създават чл. 22а, 22б и 22в: “Правото върху марката като обект на обезпечение Чл. 22а. (1) Правото върху марката може да бъде обект на обезпечение по предявен или бъдещ иск. Съдът по искане на ищеца, без да уведоми ответната страна, може да допусне и някои от следните обезпечителни мерки: 1. забрана за използване правата върху марката от притежателя или лицензополучателя; 2. забрана за разпореждане с правата върху марката от притежателя.

(2) Обезпечението се вписва в Държавния регистър на марките по молба на една от страните по иска.

(3) Молбата трябва да съдържа данни за притежателя на марката и за лицето, в чиято полза е учредено обезпечението, и данни за марката и вида на обезпечителната мярка. Към молбата се прилага документ, с който е учредено обезпечението.

(4) Обезпечението има действие по отношение на трети лица от момента на вписването в Държавния регистър на марките в Патентното ведомство.

Правото върху марката като обект на особен залог Чл. 22б. (1) Правото върху марката може да бъде обект на особен залог.

(2) За вписването на особения залог в Държавния регистър на марките се прилагат разпоредбите на чл. 26 - 31 от Закона за особените залози. На залогодателя се издава удостоверение.

(3) Залогът има действие по отношение на трети лица от момента на вписването в Държавния регистър на марките в Патентното ведомство.

Включване на правото върху маркатав масата на несъстоятелността Чл. 22в. (1) Правото върху марката се включва в масата на несъстоятелността при образувано производство по несъстоятелност на нейния притежател.

(2) Когато марката е включена в масата на несъстоятелността, този факт се вписва в Държавния регистър на марките по молба на една от страните по делото и се публикува в официалния бюлетин на Патентното ведомство.” § 9. В чл. 23, ал. 2 думите “заинтересувано лице” се заменят с “лице с правен интерес”. § 10. Създава се чл. 23а: “Прекратяване регистрацията на марки, в които е включено регистрирано географско означение Чл. 23а. Регистрацията на марки, в които е включено регистрирано географско означение, се прекратява, когато се: 1. прекрати правната закрила на географското означение; 2. заличи регистрацията на географското означение; или

3. отмени вписването като ползвател на географското означение на притежателя на марката.” § 11. В чл. 25, ал. 1 думата “заинтересувано” се заменя с “всяко”. § 12. В чл. 26 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 1 се изменя така: “(1) Регистрацията на марка се заличава по искане на всяко лице, когато е извършена в нарушение на изискванията по чл. 2 и 11.”

2. В ал. 3: а) думите “заинтересувано лице” се заменят с “лице с правен интерес”; б) точка 2 се отменя; в) създава се т. 6: “6. марката се състои от или съдържа фирмата на друго лице, която фирма е регистрирана и използвана в Република България преди датата на подаване на заявката за регистрация във връзка с идентични или сходни стоки или услуги.”

3. Алинеи 6 и 7 се изменят така: “(6) В случаите по ал. 3, т. 3 регистрацията не се заличава, а марката се прехвърля на лицето с правен интерес по негова молба.

(7) В случаите по ал. 3, т. 1 и 5 регистрацията не се заличава, ако в производството по заличаване се представи съгласието на лицето с по-ранната марка, съответно с по-ранното право.” § 13. В чл. 29, ал. 1, изречение второ след думите “от стоките” се добавя “или услугите”. § 14. В чл. 30, ал. 1 и 2 думата “състава” се заменя с “материала”. § 15. В чл. 31 се правят следните изменения и допълнения: 1. Заглавието се изменя така: “Специални разпоредби”.

2. Създава се ал. 4: “(4) Патентното ведомство предоставя достъп до правилата за използване на колективните и сертификатните марки.” § 16. В чл. 36 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 2 се изменя така: “(2) За всяка заявка с установена дата на подаване се проверява дали е приложен документ за платени такси по чл. 32, ал. 6. Когато документът не е приложен, на заявителя се предоставя тримесечен срок за отстраняване на недостатъка. Ако в този срок таксите не бъдат платени, заявката се смята за оттеглена.”

2. Създава се нова ал. 3: “(3) В двумесечен срок от представянето на документа за платени такси се извършва експертиза, при която се проверява дали са изпълнени изискванията на чл. 32, ал. 2, 5 и 7. Когато заявката се отнася до колективна или сертификатна марка, се проверява съответствието на правилата за използване с изискванията на чл. 29, ал. 2, съответно чл. 30, ал. 2. Когато се констатират недостатъци, на заявителя се предоставя тримесечен срок за отстраняването им.”

3. Досегашните ал. 3 и 4 стават съответно ал. 4 и 5 и в тях думите “по ал. 2” се заменят с “по ал. 3, изречение трето”. § 17. Създават се чл. 36а и 36б: “Публикация на заявката Чл. 36а. Всяка заявка, която отговаря на изискванията за формална редовност, се публикува в официалния бюлетин на ведомството. Публикацията се извършва в едномесечен срок след приключване на експертизата по чл. 36 и съдържа входящия номер, датата на подаване и приоритета, когато такъв е претендиран, данни за заявителя, вида на марката, изображението на марката, претенцията за цвят или цветове, класовете и списъка на стоките и услугите, за които е заявена.

Възражение срещу регистрацията на марката Чл. 36б. (1) В двумесечен срок от датата на публикация на заявката всяко лице може да подаде възражение срещу регистрацията на марката на основание чл. 11 и 12.

(2) Възражението се подава в писмена форма и съдържа основания и мотиви.

(3) Лицето, подало възражението, не е участник в производството по заявката, но има право при поискване да получи информация за становището по възражението.” § 18. В чл. 37 се правят следните изменения: 1. Алинея 1 се изменя така: “(1) В едногодишен срок след изтичането на срока по чл. 36б, ал. 1 за всяка заявка се извършва експертиза по същество, независимо дали е постъпило възражение.”

2. В ал. 3 думите “чл. 11, ал. 1, т. 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10 и 11” се заменят с “чл. 11, ал. 1, т. 2, 3, 4, 5, 8, 9 и 11”. § 19. Създава се чл. 37а: “Спиране на производството Чл. 37а. (1) Производството по заявката се спира по молба на заявителя, когато е подадено искане за отменяне, заличаване или прекратяване по чл. 23, ал. 1, т. 3 на регистрацията на противопоставената по-ранна марка.

(2) Производството по заявката се спира служебно, когато отказът се основава на заявена марка с по-ранна дата на подаване, съответно приоритет, или на марка, за която не е изтекъл срокът за подаване на молба за подновяване на регистрацията съгласно чл. 39, ал. 3, когато е постъпило възражение, основаващо се на общоизвестност на марка, или когато решението по заявката зависи от предварителното решаване на въпрос от компетентността на друг орган.

(3) Производството по ал. 1 се възобновява по молба на заявителя след влизането в сила на решението по съответното искане или след вписване на прекратяването в Държавния регистър на марките.

(4) Производството по ал. 2 се възобновява служебно след влизането в сила на решението по противопоставената по-ранна заявка, след изтичането на срока по чл. 39, ал. 3, след произнасянето по претендираната общоизвестност или след решението на съответния компетентен орган.” § 20. В чл. 39 ал. 5 се изменя така: “(5) Когато изискванията на ал. 1, 2 и 3 не са спазени, регистрацията на марката не се подновява.” § 21. В чл. 42 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1, т. 2 думите “ал. 4” се заменят с “ал. 5”.

2. В ал. 2 се създава изречение второ: “Съставите се назначават от председателя на Патентното ведомство.”

3. Алинея 3 се изменя така: “(3) Съставите по ал. 2 подготвят становища за вземане на решенията по чл. 45 и 46.” § 22. В чл. 43 ал. 3 се отменя. § 23. В чл. 44 ал. 2 и 3 се изменят така: “(2) Искането се подава в 2 екземпляра и трябва да съдържа данни за молителя, данни за правния интерес на молителя, когато това се изисква, мотиви за заличаването, както и доказателства, когато е необходимо.

(3) Към жалбите и исканията се прилага документ за платена такса.” § 24. Създава се чл. 44а: “Проверка за допустимост и формална редовност на жалбите и исканията Чл. 44а. (1) За всяка жалба се проверява дали е спазен срокът по чл. 43, ал. 1 и дали е представен документ за платена такса по чл. 44, ал. 3.

(2) За всяко искане се проверява дали е представен документ за платена такса по чл. 44, ал. 3 и дали е налице правен интерес, когато това се изисква.

(3) Когато към жалбата или искането не е приложен документ за платена такса или в искането не е обоснован правният интерес, на заявителя, съответно на молителя, се предоставя едномесечен срок за отстраняване на недостатъците.

(4) Жалби, които не са подадени в срока по чл. 43, ал. 1 и/или не е платена такса, както и искания, по които не е платена такса и/или не е доказан правен интерес, са недопустими и производство по тях не се образува.

(5) За всяка допустима жалба и искане се проверява дали отговаря на останалите изисквания на чл. 44. Когато се констатират недостатъци, заявителят, съответно молителят, се уведомява и му се предоставя едномесечен срок за отстраняването им. По жалби и искания, по които недостатъците не бъдат отстранени в този срок, производството се прекратява.” § 25. В чл. 45 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинеи 1 и 2 се изменят така: “(1) Когато жалбата е неоснователна, председателят на Патентното ведомство постановява решение за потвърждаване на решението за отказ на регистрацията или на решението за прекратяване на производството.

(2) Когато жалбата е основателна, председателят на Патентното ведомство отменя решението и постановява решение за връщане на заявката за повторно разглеждане, за регистрация на марката или за възобновяване на производството.”

2. Създава се ал. 4: “(4) Решенията по ал. 1 и 2 се постановяват в тримесечен срок от подаване на жалбата или от отстраняване на констатираните по нея недостатъци.” § 26. В чл. 46 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 1 се изменя така: “(1) Единият екземпляр на искането се изпраща на притежателя на правото върху марката и му се предоставя тримесечен срок за възражение, а когато искането е по чл. 25, ал. 1, т. 1 - и за представяне на доказателства за използване на марката на територията на Република България.”

2. Създават се нови ал. 2 и 3: “(2) Възражението или доказателствата за използване на марката се изпращат на молителя, като му се предоставя едномесечен срок за становище.

(3) Съставът по чл. 42, ал. 2 може да изисква от страните допълнителни доказателства и материали, когато е необходимо. Те се предоставят на другата страна за писмено становище в едномесечен срок.”

3. Досегашните ал. 2, 3 и 4 стават съответно ал. 4, 5 и 6.

4. Създава се ал. 7: “(7) Решенията по исканията за отменяне или за заличаване се постановяват в тримесечен срок, след като е приключило събирането на доказателствата и материалите по ал. 3. ” § 27. Създава се чл. 46а: “Спиране на производството Чл. 46а. (1) Производството по жалба се спира, когато във връзка с нея е подадено искане за заличаване или отменяне регистрацията на по-ранната марка.

(2) Производството по искане за заличаване се спира, когато е подадено насрещно искане за отменяне на регистрацията на по-ранната марка.

(3) Производството по ал. 1 и 2 се възобновява след влизането в сила на решението по съответното искане.” § 28. В чл. 47 думите “чл. 36, ал. 2” се заменят с “чл. 36, ал. 3”, а думите “но не повече от два пъти” се заменят с “еднократно”. § 29. В чл. 51 се създава ал. 4: “(4) За географски означения се смятат и традиционни наименования, които отговарят на изискванията по ал. 2 и 3.” § 30. В чл. 57 ал. 1 се изменя така: “(1) Регистрацията на географско означение се заличава по искане на лице с правен интерес, когато: 1. е извършена в нарушение на чл. 51, ал. 2 и 3 или чл. 52, т. 1, което е установено с влязло в сила съдебно решение; 2. е извършена в нарушение на чл. 52, т. 2, 3 и 4.” § 31. В чл. 64 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 се създава т. 3: “3. искания за заличаване по чл. 52, т. 2, 3 и 4.”

2. Алинея 2 се изменя така: “(2) Жалбите се подават и разглеждат по реда на чл. 42, 43, 44 и 44а.”

3. Създава се ал. 3: “(3) Исканията се подават и разглеждат по реда на чл. 42, 43, 44, 44а и 46.” § 32. В чл. 65 се правят следните изменения и допълнения: 1. Заглавието се изменя така: “Произнасяне по жалбите и по исканията”.

2. Алинеи 1 и 2 се изменят така: “(1) Когато жалбата е неоснователна, председателят на Патентното ведомство постановява решение за потвърждаване на решението за отказ на регистрацията.

(2) Когато жалбата е основателна, председателят на Патентното ведомство отменя решението и постановява решение за връщане на заявката за повторно разглеждане или за регистрация.”

3. Създават се ал. 4 и 5: “(4) Когато искането е неоснователно, председателят на Патентното ведомство постановява решение за отхвърлянето му.

(5) Когато искането е основателно, председателят на Патентното ведомство постановява решение за заличаване на регистрацията.” § 33. В чл. 66, ал. 1 думите “но не повече от два пъти” се заменят с “еднократно”. § 34. В чл. 68 след думите “Решенията по чл. 65, ал. 1” се поставя запетая и се добавят “4 и 5”. § 35. В чл. 69 се правят следните изменения: 1. В ал. 1 думите “Бюрото на Международния съюз за закрила на индустриалната собственост” се заменят с “Международното бюро на Световната организация за интелектуална собственост”, а след думата “спогодба” се добавя “и Протокола”.

2. В ал. 3 думата “предвидения” се заменя с “предвидените”, а след думата “спогодба” се добавя “и Протокола”, а думата “срок” се заменя със “срокове”. § 36. В чл. 70, ал. 1 думата “местожителство” се заменя с “постоянен адрес”. § 37. Създава се чл. 76а: “Обезпечителни мерки Чл. 76а. (1) При нарушение на правото върху марка или нарушение на регистрирано географско означение по чл. 74, или когато има достатъчно основание да се смята, че такова нарушение ще се извърши или някое доказателство ще се изгуби, унищожи или укрие, съдът по искане на притежателя на правото или на лицензополучателя на изключителна лицензия може, без да уведоми ответната страна за това, да допусне и някои от следните обезпечителни мерки: 1. забрана за извършване на действия, за които се твърди, че съставляват или ще съставляват неправомерно използване на марка или географско означение; 2. изземване на стоките, за които се твърди, че неправомерно носят регистрирана марка или географско означение; 3. изземване от употреба на материала или средството по чл. 73, ал. 2; 4. запечатване на помещението, за което се твърди, че се извършва или ще се извърши нарушение.

(2) Допускането, обжалването, налагането и отменянето на обезпечителни мерки се извършват по реда на Гражданския процесуален кодекс.

(3) Обезпечителната мярка забрана за извършване на действия се налага със съобщаването й от съда.

(4) Обезпечителните мерки по ал. 1, т. 2 и 3 се налагат от съдия-изпълнителя, който извършва действието, едновременно с връчването на ответника на съобщението за допускане на обезпечението.

(5) Ищецът или негов представител имат право да присъстват и да съдействат при налагането на обезпечителните мерки.

(6) Обезпечителните мерки по ал. 1, т. 2, 3 и 4 се налагат в тридневен срок от постъпване на молбата на ищеца до съдия-изпълнителя. Обезпечителната мярка, допусната за предотвратяване на предстоящо нарушение, се налага в срок, съобразен с целта й.

(7) Ако се установи, че обезпечителната мярка е поискана неоснователно, ответната страна може да иска от лицето, което я е поискало, да й заплати причинените вследствие на обезпечението вреди.” § 38. В чл. 78 се правят следните изменения: 1. Алинеи 1, 2 и 3 се изменят така: “(1) Митническите органи задържат стоки под митнически надзор, за които има основание да се смята, че носят регистрирана търговска марка без съгласието на нейния притежател или нейна имитация.

(2) Мерките по ал. 1 не се прилагат по отношение на стоки: 1. носещи регистрирана търговска марка, когато те са произведени със съгласието на притежателя на правото; 2. транзитно преминаващи през територията на страната; 3. в малки количества с нетърговска или непроизводствена цел; 4. подлежащи на бързо разваляне.

(3) Митническите органи не задържат стоки, които не носят търговска марка, идентична или сходна с тази на молителя.”

2. Алинея 4 се отменя.

3. В ал. 5 думите “ал. 1, 2, 3 и 4” се заменят с “ал. 1 и 2”. § 39. Член 79 се изменя така: “Условия за прилагане на мерките за граничен контрол Чл. 79. (1) Мерките за граничен контрол се прилагат въз основа на писмена молба от носителя на правото върху търговска марка или от вписания ползвател на географското означение, както и по инициатива на митническите органи. Когато притежателят на правото върху търговската марка или ползвателят на географското означение е с местожителство или седалище извън страната, той трябва да посочи съдебен адрес на територията на Република България.

(2) Молбата по ал. 1 трябва да съдържа подробно описание на стоките. Към нея се прилагат копие от свидетелството за регистрация на марката или географското означение и удостоверение, че регистрацията е действаща, издадени от Патентното ведомство.

(3) За разглеждането на молбата и за прилагането на мерките за граничен контрол митническите органи събират такси в размери, определени от Министерския съвет.

(4) Митническите органи не носят отговорност, когато при упражнявания от тях контрол не са могли да идентифицират стоките, чието задържане се иска, както и за предприетите от тях добросъвестни действия по задържането на стоките.

(5) Задържането на стоки се извършва с митнически документ, издаден от компетентните митнически органи.” § 40. Член 81 се изменя така: “Административни нарушения и наказания Чл. 81. (1) Лице, което предлага за продажба, излага на пазара или съхранява с тези цели стоки, означени със знак, идентичен или сходен на регистрирана марка, без съгласието на нейния притежател, се наказва с глоба от 500 до 1500 лв., а едноличните търговци и юридически лица - с имуществена санкция в размер от 1000 до 3000 лв.

(2) При повторно извършване на нарушение по ал. 1 се налага глоба от 1500 до 3000 лв., а на едноличните търговци и юридическите лица - имуществена санкция в размер от 3000 до 5000 лв.

(3) Повторно е нарушението, което е извършено в едногодишен срок от влизането в сила на наказателното постановление, с което нарушителят е наказан за същото по вид нарушение.

(4) Наказанието по ал. 1 - 3 се налага и на лице, което поставя върху стоките или върху техните опаковки знак, идентичен или сходен на регистрирана марка, без съгласието на нейния притежател.

(5) Стоките по ал. 1, независимо чия собственост са, се отнемат в полза на държавата и се предават за унищожаване, като притежателят на марката или упълномощено от него лице може да присъства на унищожаването.

(6) Предвидените наказания в ал. 1 и 4 и мярката по ал. 5 не се прилагат в случаите, когато стоките подлежат на бързо разваляне.” § 41. Създават се чл. 82 - 88: “Установяване на нарушенията Чл. 82. (1) Нарушението се установява с акт, който се съставя от длъжностно лице, определено със заповед на председателя на Патентното ведомство, след извършване на проверка със съдействието на органите на Министерството на вътрешните работи.

(2) Проверка не се извършва и административнонаказателно производство не се образува при започнало производство по чл. 25 или 26.

Правомощия на длъжностното лице Чл. 83. (1) Длъжностното лице по чл. 82, ал. 1 има право да: 1. изисква достъп до подлежащите на контрол обекти; 2. изисква необходимите документи във връзка с осъществяваните проверки и да взема образци за експертна оценка.

(2) Длъжностното лице е длъжно да: 1. отразява точно и пълно фактите при извършената проверка в акта за нарушение; 2. опазва служебната, производствената и търговската тайна, станала му известна във връзка с извършените проверки; 3. не разгласява данни от проверките; 4. използва информацията от проверките само за целите на производството по нарушението.

Задължение за съдействие Чл. 84. Лицата, при които се извършва проверката по чл. 82, са длъжни да: 1. осигурят безпрепятствен достъп до проверяваните търговски обекти, складове и производствени бази и помещения; 2. предоставят исканите от длъжностното лице документи и доказателства; 3. съхраняват оставените на отговорно пазене стоки; 4. оказват съдействие на длъжностните лица по повод на извършваната проверка.

Налагане на административните наказания Чл. 85. Наказателните постановления се издават от председателя на Патентното ведомство или от упълномощено от него длъжностно лице.

Изпълнение на административните наказания Чл. 86. (1) Наказанията глоба или имуществена санкция се изпълняват доброволно в 7-дневен срок от влизането в сила на наказателното постановление, с което са наложени, като сумата се внася в касата или се превежда по сметка на Патентното ведомство.

(2) След изтичането на срока по ал. 1 копие от наказателното постановление се изпраща на Агенцията за държавни вземания за принудително изпълнение на наложената глоба или имуществена санкция по реда на Данъчния процесуален кодекс.

(3) След влизането в сила на наказателното постановление или решението на съда стоките, отнети в полза на държавата, се предават за унищожаване на органите на Министерството на вътрешните работи.

Административнонаказателна отговорностза нарушения на географско означение Чл. 87. Разпоредбите на този раздел се прилагат и в случаите на използване на регистрирано географско означение или негова имитация без правно основание.

Прилагане на Закона за административнитенарушения и наказания Чл. 88. Доколкото в този раздел не е предвидено друго, установяването на нарушенията, издаването, обжалването и изпълнението на наказателните постановления се извършват по реда на Закона за административните нарушения и наказания.” § 42. В § 1 от допълнителната разпоредба се правят следните изменения и допълнения: 1. Точка 3 се изменя така: “3. “Общоизвестна марка” е марка по смисъла на чл. 6 bis от Парижката конвенция, определена с решение на Патентното ведомство като такава за територията на Република България въз основа на общодостъпна информация или на представени от притежателя доказателства.”

2. В т. 7 думата “февруари” се заменя с “декември”.

3. Създава се т. 7а: “7а. “Протокол” е Протоколът относно Мадридската спогодба за международна регистрация на марките, подписан на 27 юни 1989 г. в Мадрид, ратифициран със закон от Тридесет и осмото Народно събрание на 28 март 2001 г.”

Преходни и заключителни разпоредби § 43. Заявки за регистрация на марки, по които до влизането в сила на този закон не е завършила формалната експертиза, се публикуват в съответствие с чл. 36а. § 44. Заварените искания за отменяне на регистрация се разглеждат в съответствие с този закон. § 45. Министърът на земеделието и горите урежда с наредба условията и реда за подаване в Министерството на земеделието и горите на досиета от група производители за вписване в Европейския регистър на защитените географски означения на земеделски и хранителни продукти и контрол за съответствието на земеделските и хранителните продукти със защитени географски означения. § 46. Законът влиза в сила три месеца след обнародването му в “Държавен вестник”.

Законът е приет от ХХХIХ Народно събрание на 11 май 2005 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

Председател на Народното събрание: Борислав Великов