Решение № 388 от 7 юни 2007 г. за отказ за предоставяне на “Св. св. Константин и Елена холдинг” - АД, Варна, на концесия по § 4, ал. 1 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за концесиите върху част от крайбрежната плажна ивица - морски плаж “Сахара-I”, община Варна, област Варна

РЕШЕНИЕ № 388 ОТ 7 ЮНИ 2007 Г. за отказ за предоставяне на “Св. св. Константин и Елена холдинг” - АД, Варна, на концесия по § 4, ал. 1 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за концесиите (обн., ДВ, бр. 36 от 2006 г.; изм. и доп., бр. 53, 65 и 105 от 2006 г. и бр. 41 от 2007 г.) върху част от крайбрежната плажна ивица - морски плаж “Сахара-I”, община Варна, област Варна

На основание § 4, ал. 1 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за концесиите Министерският съвет обсъди изложените в доклада на министъра на регионалното развитие и благоустройството и в становищата по чл. 58, ал. 5 от Устройствения правилник на Министерския съвет и на неговата администрация твърдения и доводи и констатира следното: I. По редовността на заявлението: Като подадено в срока по § 4, ал. 1 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за концесиите (ПЗР на ЗК) заявлението на “Св. св. Константин и Елена холдинг” - АД, е допустимо и следва да бъде разгледано по същество.

II. По основателността на заявлението: Разгледано по същество, заявлението е неоснователно и следва да се отхвърли.

Съгласно § 4, ал. 1 ПЗР на ЗК в случаите по § 17а от преходните и заключителните разпоредби на Закона за приватизация и следприватизационен контрол (ПЗР на ЗПСПК) министърът на регионалното развитие и благоустройството внася предложение за предоставяне на концесия без търг или конкурс по реда на отменения Закон за концесиите на търговско дружество, което след приватизацията му, но не по-късно от 30 септември 2003 г., е подало заявление за получаване на концесия пред държавен орган.

За да е приложима разпоредбата на § 4, ал. 1 от ПЗР на ЗК в случаите по § 5б ЗППДОП, следва да се докаже, че е налице хипотеза, при която: 1. Държавно предприятие по смисъла на § 1 от допълнителните разпоредби на отменения Закон за преобразуване и приватизация на държавни и общински предприятия (ДР на ЗППДОП), което към 4 август 1997 г. (датата на влизане в сила на § 5б от ДР на ЗППДОП) има приватизирани акции по реда на глава осма от ЗППДОП или придобито акционерно или дялово участие по реда на чл. 18 от същия закон или по § 1 от допълнителната разпоредба на Закона за кооперациите.

2. Към датата на приватизацията държавното предприятие е имало права на ползване върху обект, подлежащ на концесиониране.

3. Към 30 юни 2003 г. съответният министър не е направил предложение за предоставяне на концесия без търг или конкурс.

4. До 30 юни 2004 г. предприятието е заявило желанието си да получи концесия без търг или конкурс пред Министерския съвет или пред друг държавен орган.

Изброените условия трябва да са налице кумулативно и тяхното наличие като предпоставка за предоставяне на концесията по реда на отменения ЗК се определя от тълкуването на § 4, ал. 1 от ПЗР на ЗК, тъй като: - § 4, ал. 1 от ПЗР на ЗК е приложим само “в случаите по § 17а от ПЗР на ЗПСПК”; - § 17а от ПЗР на ЗПСПК е приложим “в случаите, когато държавно предприятие е имало правата по § 5а и 5б от отменения Закон за преобразуване и приватизация на държавни и общински предприятия и същото е приватизирано, без да е взето решение от Министерския съвет за предоставяне на концесия без търг или конкурс”; - съгласно нормата на § 5б от ДР на отменения ЗППДОП “предприятията, в които има приватизирани акции по реда на глава осма от Закона за преобразуване и приватизация на държавни и общински предприятия ..., осъществяват правата на ползване върху обекти и/или извършват дейности, подлежащи на концесиониране, по досегашния ред, до предоставянето на концесия”.

Анализът на нормата на § 5б от ДР на отменения ЗППДОП води до извода, че тя следва да се тълкува логически във връзка с нормата на § 5а от същия закон, която поставя като условие за предоставяне на концесията държавните предприятия “да ползват обекти и/или извършват дейности, подлежащи на концесиониране”. Само в тази хипотеза ще може да се изпълни разпоредбата на § 5б.

По отношение на заявителя - “Св. св. Константин и Елена холдинг” - АД, е доказано наличието само на три от изброените по-горе четири условия. Не са представени доказателства относно наличието на четвъртото условие: към датата на приватизацията “Св. св. Константин и Елена холдинг” - АД, да е имало права на ползване върху морски плаж “Сахара-I”. Следователно липсата на едно от кумулативно изискуемите условия на закона е пречка на заявителя да се предостави концесия без търг или конкурс по реда на отменения ЗК.

При така изложените мотиви

МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ

РЕШИ: 1. Отказва да предостави на “Св. св. Константин и Елена холдинг” АД - Варна, концесия по § 4, ал. 1 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за концесиите върху част от крайбрежната плажна ивица - морски плаж “Сахара-I”, община Варна, област Варна.

2. Решението се обнародва в “Държавен вестник”.

3. Решението подлежи на обжалване пред Комисията за защита на конкуренцията в 10-дневен срок от обнародването му в “Държавен вестник”.

Министър-председател: Сергей Станишев

Главен секретар на Министерския съвет: Севдалин Мавров