Закон за изменение и допълнение на Кодекса за социално осигуряване

УКАЗ № 342

На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията на Република България

ПОСТАНОВЯВАМ: Да се обнародва в „Държавен вестник“ Законът за изменение и допълнение на Кодекса за социално осигуряване, приет от ХLI Народно събрание на 11 декември 2010 г.

Издаден в София на 20 декември 2010 г.

Президент на републиката: Георги Първанов

Подпечатан с държавния печат.

Министър на правосъдието:Маргарита Попова

ЗАКОН за изменение и допълнение на Кодекса за социално осигуряване (обн., ДВ, бр. 110 от 1999 г.; Решение № 5 на Конституционния съд от 2000 г. – бр. 55 от 2000 г.; изм., бр. 64 от 2000 г.; бр. 1, 35 и 41 от 2001 г., бр. 1, 10, 45, 74, 112, 119 и 120 от 2002 г., бр. 8, 42, 67, 95, 112 и 114 от 2003 г., бр. 12, 21, 38, 52, 53, 69, 70, 112 и 115 от 2004 г., бр. 38, 39, 76, 102, 103, 104 и 105 от 2005 г., бр. 17, 30, 34, 56, 57, 59 и 68 от 2006 г.; попр., 76 от 2006 г.; изм., бр. 80, 82, 95, 102 и 105 от 2006 г., бр. 41, 52, 53, 64, 77, 97, 100, 109 и 113 от 2007 г., бр. 33, 43, 67, 69, 89, 102 и 109 от 2008 г., бр. 23, 25, 35, 41, 42, 93, 95, 99 и 103 от 2009 г. и бр. 16, 19, 43, 49, 58, 59, 88 и 97 от 2010 г.) § 1. В чл. 4 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1: а) в т. 1 след думата „безработица“ се поставя запетая и се добавя „ако това е предвидено в съответната програма“; б) в т. 8 думите „по т. 1 и 7“ се заменят с „по т. 1, 5 и 7“.

2. Алинея 2 се изменя така: „(2) Работниците и служителите, наети на работа при един работодател за не повече от 5 работни дни (40 часа) през календарния месец или наети на работа при повече работодатели – при всеки от тях за не повече от 5 работни дни (40 часа) през календарния месец, се осигуряват задължително за инвалидност, старост и смърт и за трудова злополука и професионална болест.“

3. Алинея 7 се изменя така: „(7) Съпругът/съпругата на дългосрочно командирован служител в дипломатическа служба за времето, през което е пребивавал в чужбина по време на задграничния му мандат, може да се осигурява по свое желание и за своя сметка за инвалидност поради общо заболяване, старост и смърт върху минималния осигурителен доход за самоосигуряващите се лица, определен със Закона за бюджета на държавното обществено осигуряване, ако не е осигурен/осигурена на друго основание или по законодателството на приемащата държава съгласно действащ международен договор, по който Република България е страна.“

4. Създава се нова ал. 8: „(8) Докторантите могат да се осигуряват по свое желание и за своя сметка за инвалидност поради общо заболяване, старост и смърт върху минималния осигурителен доход за самоосигуряващите се лица, определен със Закона за бюджета на държавното обществено осигуряване, ако не са осигурени на друго основание.“

5. Досегашната ал. 8 става ал. 9 и в нея думите „ал. 7“ се заменят с „ал. 7 и 8“. § 2. В чл. 4а, ал. 5 думите „чл. 4, ал. 8“ се заменят с „чл. 4, ал. 9“. § 3. В чл. 5, ал. 6, изречение първо след думите „министъра на финансите“ се добавя „съгласувано с управителя на Националния осигурителен институт“. § 4. В чл. 9, ал. 1, т. 2 навсякъде думите „чл. 4, ал. 1, т. 5“ се заменят с „чл. 4, ал. 1, т. 5 и 9“. § 5. Създава се чл. 9а: „Зачитане на осигурителен стаж със заплащане на осигурителни вноски от лицата Чл. 9а. (1) За осигурителен стаж при пенсиониране се зачита времето на обучение на лицата, завършили висше или полувисше образование, ако внесат за своя сметка осигурителни вноски, изчислени върху минималния осигурителен доход за самоосигуряващите се лица, определен със Закона за бюджета на държавното обществено осигуряване към датата на внасянето на вноските. Осигурителният стаж се зачита за времето, за което са внесени вноските, но за не повече от срока на обучение, предвиден по учебния план за завършената специалност.

(2) За осигурителен стаж при пенсиониране се зачита и времето, за което лицата са навършили възрастта по чл. 68, ал. 1, но на които не им достигат до 5 години осигурителен стаж за придобиване право на пенсия по чл. 68, ал. 1 и 2, и са внесени осигурителни вноски, изчислени върху минималния осигурителен доход за самоосигуряващите се лица, определен със Закона за бюджета на държавното обществено осигуряване към датата на внасянето на вноските.

(3) Внасянето на осигурителните вноски по ал. 1 и 2 се извършва по банков път.

(4) За придобит осигурителен стаж по реда на ал. 2 правото на пенсия възниква от датата на внасянето на осигурителните вноски.

(5) Когато са внесени осигурителни вноски по ал. 1 за периоди на обучение, по-малки от 5 години, лицето има право да внесе осигурителни вноски по ал. 2 за разликата до 5 години.

(6) Осигурителните вноски по ал. 1 и 2 са изцяло за сметка на лицата и са в размера, определен за фонд „Пенсии“ за лицата, родени преди 1 януари 1960 г., към датата на внасяне на вноските.“ § 6. В чл. 10 се правят следните изменения и допълнения: 1. Заглавието се изменя така: „Възникване, времетраене, прекратяване и прекъсване на осигуряването“.

2. Досегашният текст става ал. 1.

3. Създава се ал. 2: „(2) Осигуряването се прекъсва през периодите, които не се зачитат за осигурителен стаж, независимо че дейността по чл. 4 или чл. 4а, ал. 1 не е прекратена.“ § 7. В чл. 32 в заглавието думите „Министерството на труда и социалната политика“ се заменят с „министъра на труда и социалната политика“, а в текста думите „Министерството на труда и социалната политика“ се заменят с „Министърът на труда и социалната политика“. § 8. В чл. 33, ал. 2 се създава изречение трето: „Ръководителите на териториалните поделения се назначават с конкурс за срок 6 години.“ § 9. В чл. 40 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1, изречение първо думата „трудово“ се заличава.

2. В ал. 3, изречение второ след думите „обезщетенията и помощите“ се добавя „или друго длъжностно лице, определено от ръководителя на териториалното поделение на Националния осигурителен институт“.

3. Създава се нова ал. 4: „(4) Длъжностните лица по ал. 3 издават разпореждане за спиране изплащането на обезщетенията за временна неработоспособност, трудова злополука и професионална болест, трудоустрояване, бременност и раждане и отглеждане на дете, когато са обжалвани актовете на медицинската експертиза или когато са представени доказателства, които могат да доведат до издаване на разпореждане за отказ или прекратяване изплащането на обезщетението.“

4. Досегашните ал. 4 и 5 стават съответно ал. 5 и 6. § 10. В чл. 41, ал. 1, изречение първо думите „съответния риск за периода от шест календарни месеца“ се заменят с „общо заболяване и майчинство за периода от 12 календарни месеца“. § 11. В чл. 42 се правят следните изменения: 1. В ал. 2, изречение първо думите „2 месеца“ се заменят с „30 календарни дни“, а думите „75 календарни дни“ се заменят с „30 календарни дни“.

2. В ал. 3, изречение първо думите „75 календарни дни“ се заменят с „30 календарни дни“. § 12. В чл. 47, ал. 2 се правят следните изменения: 1. В изречение първо думите „6-те календарни месеца“ се заменят с „12-те календарни месеца“.

2. В изречение второ думите „6 месеца“ се заменят с „12 месеца“. § 13. В чл. 48, ал. 2 се правят следните изменения: 1. В изречение първо думите „6-те календарни месеца“ се заменят с „12-те календарни месеца“.

2. В изречение второ думите „6 месеца“ се заменят с „12 месеца“. § 14. В чл. 53, ал. 4 думите „детско заведение“ се заменят с „детски заведения, включително и детски ясли“. § 15. В чл. 54а се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 т. 2 се изменя така: „2. нямат отпусната пенсия за осигурителен стаж и възраст или пенсия за ранно пенсиониране;“.

2. Алинея 4 се изменя така: „(4) Паричното обезщетение за безработица се изплаща от датата на последното прекратяване на осигуряването, ако: 1. заявлението по ал. 3 е подадено в тримесечен срок от тази дата; 2. лицето се е регистрирало като безработно в Агенцията по заетостта в срок 7 работни дни от тази дата.“

3. Създават се нова ал. 5 и ал. 6: „(5) Ако заявлението по ал. 3 е подадено по неуважителни причини след изтичането на срока по ал. 4, т. 1, паричното обезщетение се изплаща от датата на заявлението за определения по чл. 54в или чл. 54б, ал. 3 или ал. 4 период, намален със закъснението.

(6) Ако заявлението по ал. 3 е подадено в срока по ал. 4, т. 1, а регистрацията на лицето като безработно в Агенцията по заетостта е направена след изтичане на срока по ал. 4, т. 2, паричното обезщетение се изплаща от датата на регистрацията за определения по чл. 54в или чл. 54б, ал. 3 или ал. 4 период, намален със закъснението.“

4. Досегашната ал. 5 става ал. 7.

§ 16. В чл. 54б се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 думите „и по-голямо от максималния“ се заличават.

2. В ал. 2 думите „и максималният дневен размер на обезщетението за безработица се определят“ се заменят с „дневен размер на обезщетението за безработица се определя“.

3. В ал. 3 след думите „Закона за съдебната власт“ се добавя „или по други закони“.

4. В ал. 6 думите „по чл. 54в, ал. 1“ се заличават. § 17. В чл. 54в ал. 3 се отменя. § 18. В чл. 54г се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинеи 1 и 2 се изменят така: „(1) Изплащането на паричното обезщетение за безработица се спира за периода, през който лицето получава обезщетение за временна неработоспособност или обезщетение за оставане без работа на основание чл. 222, ал. 1 от Кодекса на труда, чл. 106, ал. 2 и чл. 107, ал. 3 от Закона за държавния служител и чл. 58, ал. 3 от Закона за висшето образование.

(2) Безработният е длъжен да декларира пред съответното териториално поделение на Националния осигурителен институт настъпването и отпадането на обстоятелствата по ал. 1 в срок до 7 работни дни.“

2. В ал. 3 след думата „оставащия“ се добавя „към датата на спиране“.

3. Създава се ал. 4: „(4) Длъжностните лица по чл. 54ж, ал. 1 спират с разпореждане изплащането на обезщетенията за безработица, когато са представени доказателства, които могат да доведат до издаване на разпореждане за отказ или прекратяване изплащането на обезщетението.“ § 19. В чл. 54д, ал. 5 след думата „период“ се поставя запетая и се добавя „ако регистрацията на лицето в Агенцията по заетостта е направена в срок 7 работни дни от прекратяване на трудовата дейност“ и се създава изречение второ: „Ако регистрацията е направена след този срок, изплащането на паричното обезщетение се възстановява от датата на новата регистрация за оставащия към датата на прекратяването период, намален със закъснението.“ § 20. В чл. 54е, ал. 5 накрая се добавя „с изключение на случаите, в които тези суми могат да бъдат прихванати от отпуснатото парично обезщетение за безработица“. § 21. В чл. 54ж се правят следните изменения: 1. В ал. 1 думите „за безработица в“ се заменят със „за безработица или друго длъжностно лице, определено от ръководителя на“.

2. В ал. 2, изречение второ думите „чл. 114, ал. 1“ се заменят с „чл. 114, ал. 4“. § 22. Член 54и се отменя. § 23. Член 68 се изменя така: „Придобиване право на пенсия Чл. 68. (1) Право на пенсия за осигурителен стаж и възраст се придобива при навършване на 60-годишна възраст от жените и 63-годишна възраст от мъжете и осигурителен стаж 34 години за жените и 37 години за мъжете. От 31 декември 2020 г. възрастта се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 6 месеца за жените и мъжете до достигане на 63-годишна възраст за жените и 65-годишна възраст за мъжете.

(2) От 31 декември 2011 г. осигурителният стаж по ал. 1 се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 4 месеца за жените и мъжете до достигане на 37 години за жените и 40 години за мъжете.

(3) В случай че лицата нямат право на пенсия по ал. 1 и 2, до 31 декември 2020 г. те придобиват право на пенсия при навършване на 65-годишна възраст за жените и за мъжете и не по-малко от 15 години действителен осигурителен стаж. От 31 декември 2020 г. възрастта се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 6 месеца до достигане на 67 години.“ § 24. В чл. 69 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинеи 1, 2 и 3 се изменят така: „(1) Военнослужещите придобиват право на пенсия при освобождаване от служба независимо от възрастта им и при осигурителен стаж, както следва: 1. до 31 декември 2011 г. – 25 години общ осигурителен стаж, от които две трети действително изслужени като военнослужещи по Закона за отбраната и въоръжените сили на Република България; 2. от 31 декември 2011 г. – общият осигурителен стаж по т. 1 се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 4 месеца до достигане на 28 години, от които две трети действително изслужени като военнослужещи по Закона за отбраната и въоръжените сили на Република България.

(2) Държавните служители по Закона за Министерството на вътрешните работи и по Закона за изпълнение на наказанията и задържането под стража, държавните служители по чл. 11 от Закона за пощенските услуги, държавните служители, осъществяващи дейността по охрана на съдебната власт по чл. 391 от Закона за съдебната власт, следователите и младши следователите при освобождаване от служба придобиват право на пенсия независимо от възрастта им и при осигурителен стаж, както следва: 1. до 31 декември 2011 г. – 25 години общ осигурителен стаж, от които две трети действително изслужени като държавни служители по посочените закони или като следователи и младши следователи; 2. от 31 декември 2011 г. – общият осигурителен стаж по т. 1 се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 4 месеца до достигане на 28 години, от които две трети действително изслужени като държавни служители по посочените закони или като следователи и младши следователи.

(3) Държавните служители от Държавна агенция „Национална сигурност“ придобиват право на пенсия при освобождаване от служба независимо от възрастта им и при осигурителен стаж, както следва: 1. до 31 декември 2011 г. – 25 години общ осигурителен стаж, от които две трети действително изслужени по Закона за Държавна агенция „Национална сигурност“, на военна служба или по законите по ал. 2; 2. от 31 декември 2011 г. – общият осигурителен стаж по т. 1 се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 4 месеца до достигане на 28 години, от които две трети действително изслужени по Закона за Държавна агенция „Национална сигурност“, на военна служба или по законите по ал. 2.

2. Алинея 5 се изменя така: „(5) Служителите в Главна дирекция „Пожарна безопасност и защита на населението“ на Министерството на вътрешните работи, изпълняващи някои от дейностите по чл. 52г, ал. 2, т. 8 и 9 от Закона за Министерството на вътрешните работи, при прекратяване на правоотношението придобиват право на пенсия независимо от възрастта при осигурителен стаж, както следва: 1. до 31 декември 2011 г. – 25 години общ осигурителен стаж, от които две трети действително изслужени в системата на гражданска защита; 2. от 31 декември 2011 г. – общият осигурителен стаж по т. 1 се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 4 месеца до достигане на 28 години, от които две трети действително изслужени в системата на гражданска защита.“

3. Създава се ал. 6: „(6) Служителите на длъжност „водолаз“ в Главна дирекция „Пожарна безопасност и защита на населението“ на Министерството на вътрешните работи, ако са прослужили на тази длъжност 15 години, придобиват право на пенсия при прекратяване на правоотношението, независимо от възрастта.“ § 25. Създава се чл. 69а: „Придобиване право на пенсия от балерини, балетисти и танцьори с осигурителен стаж в културни организации Чл. 69а. Балерини, балетисти и танцьори придобиват право на пенсия при прекратяване на трудовото правоотношение, независимо от възрастта им, при 25 години осигурителен стаж на длъжност балерина, балетист или танцьор в културни организации.“ § 26. В чл. 70 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1: а) в изречение първо след думите „1,1 на сто“ се поставя запетая и се добавя „а от 1 януари 2017 г. – 1,2 на сто“; б) в изречение второ думите „37 години за мъжете и 34 години за жените“ се заменят с „повече от изискуемия за придобиване право на пенсия по чл. 68, ал. 1 и 2 за съответната календарна година“, а думите „чл. 68, ал. 1 – 3“ се заменят с „чл. 68, ал. 1“; в) в изречение трето думите „чл. 68, ал. 1 – 3“ се заменят с „чл. 68, ал. 1“.

2. В ал. 7 думите „чл. 68, ал. 1 – 3“ се заменят с „чл. 68, ал. 1“.

3. В ал. 8 думите „чл. 68, ал. 4“ се заменят с „чл. 68, ал. 3“. § 27. В чл. 70а се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 2: а) точка 4 се изменя така: „4. на обучение на лицата, завършили висше или полувисше образование или на недостигащи периоди за придобиване право на пенсия по чл. 68, ал. 1 и 2, за които лицата са внесли осигурителни вноски изцяло за своя сметка;“ б) създават се т. 8 и 9: „8. на неплатен отпуск, който се зачита за осигурителен стаж, или на законна стачка; 9. през което лицата са се осигурявали на основание чл. 4, ал. 5, 7 и 8.“

2. В ал. 3 т. 3 се отменя. § 28. В чл. 71 думите „Осигурените лица“ се заменят с „Лицата“. § 29. В чл. 75, ал. 2, изречение първо след думите „разликата между възрастта му“ се поставя запетая и се добавя „но не по-рано от навършване на 16 години“. § 30. В чл. 77 думите „инвалидизирането, а за слепите и инвалидите по рождение или с придобита инвалидност до постъпването им на работа – до датата на заявлението по чл. 94“ се заменят с „пенсионирането“. § 31. Член 84а се отменя. § 32. Член 89 се отменя. § 33. Член 90 се отменя. § 34. В чл. 98, ал. 1, т. 2 накрая се поставя запетая и се добавя „или други длъжностни лица, определени от управителя на Националния осигурителен институт“. § 35. В чл. 99 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1: а) в текста преди т. 1 думите „Разпореждането по чл. 98“ се заменят с „Влязлото в сила разпореждане по чл. 98“; б) в т. 1 думата „трудов“ се заменя с „осигурителен“.

2. Създава се ал. 3: „(3) В случай че в срока за обжалване на разпореждането са представени нови доказателства за осигурителен стаж, осигурителен доход, гражданско състояние и други, разпореждането се отменя или изменя от датата на отпускането, промяната или отказа за отпускане на пенсията.“ § 36. В чл. 101 се правят следните изменения: 1. В ал. 1, т. 4 думите „социална пенсия за старост“ и запетаята след тях се заличават.

2. В ал. 3 изречение второ се заличава. § 37. В чл. 102 се създава ал. 5: „(5) При преизчисляване на пенсията осигурителният стаж, положен след 31 декември 2010 г., не се превръща по реда на чл. 104.“ § 38. В чл. 110 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 3: а) създава се ново изречение второ: „Разпорежданията се издават в 14-дневен срок след изтичането на срока по ал. 2. “; б) досегашното изречение второ става изречение трето.

2. В ал. 4, изречения първо и трето след думите „актовете за начет“ се поставя запетая, а думите „и задължителните предписания“ се заменят със „задължителните предписания и поканите за доброволно изпълнение“. § 39. В чл. 114 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 4, изречение първо думите „влезлите в сила“ се заличават.

2. Създава се ал. 6: „(6) Споровете за добросъвестност се решават по реда на глава осма с решение на ръководителя на териториалното поделение на НОИ.“ § 40. Създава се чл. 114а: „Удръжки от паричните обезщетения, помощите и пенсиите Чл. 114а. (1) Върху паричните обезщетения и помощите, изплащани по този кодекс, не могат да се налагат запори по реда на Гражданския процесуален кодекс и Данъчно-осигурителния процесуален кодекс или да се извършват други удръжки освен за задължения към държавното обществено осигуряване и за задължения за издръжка.

(2) При определяне на дохода от пенсии, върху които се налагат запори по реда на Гражданския процесуален кодекс и Данъчно-осигурителния процесуален кодекс или се извършват удръжки за вземания на държавното обществено осигуряване, се включват и добавките към нея с изключение на добавката за чужда помощ.“ § 41. В чл. 117, ал. 1, т. 2, буква „ж“ думите „по чл. 114, ал. 1“ се заменят с „по чл. 40, ал. 4, чл. 54г, ал. 4 и чл. 114, ал. 3 и 4“. § 42. В чл. 117а, ал. 1 и 2 думите „чл. 117, ал. 1, т. 2“ се заменят с „чл. 114 и чл. 117, ал. 1, т. 2“. § 43. В чл. 118 се правят следните изменения и допълнения: 1. Заглавието се изменя така: „Обжалване на решението“.

2. Създава се нова ал. 2: „(2) Решението на управителя на Националния осигурителен институт по чл. 117, ал. 4 може да се обжалва в 14-дневен срок от получаването му пред Административния съд – град София. Жалбата се подава чрез управителя на Националния осигурителен институт, който в 7-дневен срок е длъжен да я изпрати заедно с преписката в съда.“

3. Досегашната ал. 2 става ал. 3.

§ 44. В чл. 123ж, ал. 2 думите „социално осигуряване“ се заменят със „социална сигурност“. § 45. В чл. 142, ал. 1, т. 1 думите „за работещите при условията на първа и втора категория труд, съобразно категорията труд“ се заменят с „при условията на чл. 168“. § 46. В чл. 157 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1, т. 1 се създава буква „г“: „г) от 2017 г. – 7 на сто.“

2. В ал. 3: а) в т. 1 след думите „2,2 на сто“ се поставя запетая и се добавя „а от 1 януари 2017 г. – 2,8 на сто“; б) в т. 2 след думите „2,8 на сто“ се поставя запетая и се добавя „а от 1 януари 2017 г. – 4,2 на сто“.

3. В ал. 6 думите „и § 9, ал. 2 и 3“ се заличават. § 47. Член 168 се изменя така: „Право на професионална пенсия Чл. 168. (1) От 1 януари 2015 г. осигурените лица в професионален пенсионен фонд придобиват право на пенсия за ранно пенсиониране при: 1. не по-малко от 10 години осигурителен стаж при условията на първа категория труд и възраст 12 години и 6 месеца за жените и 10 години и 6 месеца за мъжете по-ниска от възрастта по чл. 68, ал. 1; 2. не по-малко от 15 години осигурителен стаж при условията на втора категория труд и възраст 7 години и 6 месеца за жените и 5 години и 6 месеца за мъжете по-ниска от възрастта по чл. 68, ал. 1.

(2) От 31 декември 2015 г. възрастта по ал. 1, т. 1 и 2 се намалява с по 6 месеца от първо число на всяка следваща календарна година до достигане на 8 години по-ниска възраст за жените и мъжете, работили при условията на първа категория труд, от възрастта по чл. 68, ал. 1, и 3 години по-ниска възраст за жените и мъжете, работили при условията на втора категория труд, от възрастта по чл. 68, ал. 1.

(3) Наличието на изискуемия осигурителен стаж се доказва с удостоверение от Националния осигурителен институт.“ § 48. В преходните и заключителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения: 1. В § 4: а) алинея 1 се изменя така: „(1) До 31 декември 2014 г. включително лицата, които са работили 10 години при условията на първа категория труд и 15 години при условията на втора категория труд, могат да се пенсионират, ако са навършили 47 години за жените и 52 години за мъжете при първа категория труд и 52 години за жените и 57 години за мъжете при втора категория труд и ако имат сбор от осигурителен стаж и възраст 94 за жените и 100 за мъжете.“; б) в ал. 2 думите „До 31 декември 2010 г.“ се заменят с „До 31 декември 2014 г.“; в) в ал. 3 думите „ако отговарят на условията по ал. 2“ се заменят с „ако имат сбор от осигурителен стаж и възраст 90 и 10 години осигурителен стаж, положен при условията на чл. 104, ал. 3“; г) алинея 4 се отменя.

2. Създава се § 4а: „§ 4а. (1) Средствата по индивидуалните партиди, налични към 1 януари 2011 г., на жените, родени от 1 януари 1955 г. до 31 декември 1959 г. включително, и мъжете, родени от 1 януари 1952 г. до 31 декември 1959 г. включително, които до 31 декември 2010 г. са осигурени в професионален пенсионен фонд, се прехвърлят във фонд „Пенсии“ на държавното обществено осигуряване.

(2) До 31 януари 2011 г. Комисията за финансов надзор представя на министъра на финансите, на управителя на Националния осигурителен институт и на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите информация за наличните средства по индивидуалните партиди на лицата по ал. 1 към 31 декември 2010 г.

(3) Преди изготвянето на информацията по ал. 2 управителят на Националния осигурителен институт предоставя на Комисията за финансов надзор и на пенсионноосигурителните дружества данни за лицата по ал. 1: 1. работещи при условията на първа или втора категория труд към 31 декември 2010 г.; 2. починали до 31 декември 2010 г.

(4) Средствата по индивидуалните партиди на лицата по ал. 1, с изключение на починалите, се прехвърлят във фонд „Пенсии“ на държавното обществено осигуряване до 31 март 2011 г.

(5) Внесените осигурителни вноски за допълнително задължително пенсионно осигуряване в професионален пенсионен фонд за лицата по ал. 1 се превеждат от Националната агенция за приходите във фонд „Пенсии“ на държавното обществено осигуряване.

(6) В случай че лицата по ал. 1 се пенсионират при условията на чл. 68, имат право да получат еднократно от Националния осигурителен институт прехвърлените средства от професионалния пенсионен фонд, в който са били осигурени към 31 декември 2010 г., и постъпилите след тази дата осигурителни вноски за тях във фонд „Пенсии“ на държавното обществено осигуряване в размерите по чл. 157, ал. 1, т. 2 в 6-месечен срок след подаване на заявлението.

(7) При смърт на лица по ал. 1, които не са упражнили правото си на пенсия по § 4, техните наследници – преживял съпруг, низходящи или възходящи, имат право да получат еднократно от Националния осигурителен институт прехвърлените средства от професионалния пенсионен фонд, в който е бил осигурен техният наследодател към 31 декември 2010 г., и постъпилите след тази дата осигурителни вноски за него във фонд „Пенсии“ на държавното обществено осигуряване в размерите по чл. 157, ал. 1, т. 2 в 6-месечен срок след подаване на заявлението.

(8) Към 31 март 2011 г. и към началото на всяка следваща календарна година Националният осигурителен институт заделя прогнозния размер на необходимите средства за изплащане на сумите по ал. 6 и 7.

(9) От датата на прехвърлянето на средствата на лицата по ал. 1 във фонд „Пенсии“ на държавното обществено осигуряване по силата на закона се прекратяват правоотношенията им с пенсионноосигурителното дружество, управляващо професионалния пенсионен фонд, в който са били осигурени, и от същата дата се закриват техните индивидуални партиди.

(10) Към 31 декември 2010 г. се прекратяват започналите процедури по избор или промяна на участието и прехвърлянето на средства от един в друг професионален пенсионен фонд на лицата по ал. 1.

(11) Жените, родени преди 1 януари 1955 г., и мъжете, родени преди 1 януари 1952 г., и лицата, родени след 31 декември 1959 г., осигурени в професионални пенсионни фондове, могат да се пенсионират при условията на § 4 до 31 декември 2014 г. включително, като средствата по техните индивидуални партиди се прехвърлят във фонд „Пенсии“ на държавното обществено осигуряване.“

3. В § 5: а) алинея 1 се изменя така: „(1) До 31 декември 2020 г. включително учителите придобиват право на пенсия за осигурителен стаж и за възраст 3 години по-рано от възрастта по чл. 68, ал. 1 и учителски осигурителен стаж, както следва: 1. до 31 декември 2011 г. – 25 години за жените и 30 години за мъжете; 2. от 31 декември 2011 г. осигурителният стаж по т. 1 се увеличава от първия ден на всяка следваща календарна година с 4 месеца до достигане на 28 години за жените и 33 години за мъжете.“; б) в ал. 4, изречение първо думите „учителски осигурителен стаж 30 години за мъжете и 25 години за жените“ се заменят с „изискуемия по ал. 1 учителски осигурителен стаж“.

4. В § 6, ал. 1 думите „31 декември 2011 г.“ се заменят с „31 декември 2013 г.“, а думата „предходната“ се заменя със „съответната“.

5. В § 9: а) алинеи 2, 3, 4 и 5 се отменят; б) алинея 6 се изменя така: „(6) При смърт на лицето преди изтичане на срока на плана за разсрочено плащане по отменената ал. 4, т. 2 остатъкът от дължимите вноски не се събира от наследниците му. Ако се отпусне наследствена пенсия, се зачита за осигурителен стаж само времето, за което са внесени осигурителни вноски по плана за разсрочено плащане.“; в) алинеи 7, 8 и 9 се отменят. § 49. В § 17 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за изменение и допълнение на Кодекса за социално осигуряване (ДВ, бр. 19 от 2010 г.) думите „социално осигуряване“ се заменят със „социална сигурност“. § 50. В останалите текстове на кодекса думите „чл. 68, ал. 1 – 3“ и „чл. 68, ал. 1 и 2“ се заменят с „чл. 68, ал. 1“.

Преходни и заключителни разпоредби § 51. В Закона за здравето (обн., ДВ, бр. 70 от 2004 г.; изм., бр. 46, 76, 85, 88, 94 и 103 от 2005 г., бр. 18, 30, 34, 59, 71, 75, 80, 81, 95 и 102 от 2006 г., бр. 31, 41, 46, 53, 59, 82 и 95 от 2007 г., бр. 13, 102 и 110 от 2008 г., бр. 36, 41, 74, 82, 93, 99 и 101 от 2009 г. и бр. 41, 42, 50, 59 и 62 от 2010 г.) в чл. 105 ал. 3 се отменя. § 52. В Кодекса на труда (обн., ДВ, бр. 26 и 27 от 1986 г.; изм., бр. 6 от 1988 г., бр. 21, 30 и 94 от 1990 г., бр. 27, 32 и 104 от 1991 г., бр. 23, 26, 88 и 100 от 1992 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 1995 г. – бр. 69 от 1995 г.; изм., бр. 87 от 1995 г., бр. 2, 12 и 28 от 1996 г., бр. 124 от 1997 г., бр. 22 от 1998 г.; Решение № 11 на Конституционния съд от 1998 г. – бр. 52 от 1998 г.; изм., бр. 56, 83, 108 и 133 от 1998 г., бр. 51, 67 и 110 от 1999 г., бр. 25 от 2001 г., бр. 1, 105 и 120 от 2002 г., бр. 18, 86 и 95 от 2003 г., бр. 52 от 2004 г., бр. 19, 27, 46, 76, 83 и 105 от 2005 г., бр. 24, 30, 48, 57, 68, 75, 102 и 105 от 2006 г., бр. 40, 46, 59, 64 и 104 от 2007 г., бр. 43, 94, 108 и 109 от 2008 г., бр. 35, 41 и 103 от 2009 г., бр. 15, 46, 58 и 77 от 2010 г.; бр. 91 от 2010 г. – Решение № 12 на Конституционния съд от 2010 г.) се правят следните изменения и допълнения: 1. В чл. 62: а) създава се нова ал. 4: „(4) След срока по ал. 3 уведомление за сключен трудов договор се изпраща само след влязло в сила задължително предписание от контролните органи на инспекцията по труда.“; б) досегашните ал. 4, 5 и 6 стават съответно ал. 5, 6 и 7.

2. В чл. 328, ал. 1 т. 10а се изменя така: „10а. когато трудовото правоотношение е възникнало, след като работникът или служителят е придобил и упражнил правото си на пенсия за осигурителен стаж и възраст;“. § 53. В Закона за дипломатическата служба (обн., ДВ, бр. 78 от 2007 г.; изм., бр. 42 от 2009 г. и бр. 97 от 2010 г.) чл. 78 се отменя. § 54. В Закона за данъците върху доходите на физическите лица (обн., ДВ, бр. 95 от 2006 г.; изм., бр. 52, 64 и 113 от 2007 г., бр. 28, 43 и 106 от 2008 г., бр. 25, 32, 35, 41, 82, 95 и 99 от 2009 г., бр. 16, 49 и 94 от 2010 г.) в чл. 24, ал. 2, т.14 думите „чл. 40, ал. 4“ се заменят с „чл. 40, ал. 5“. § 55. В Закона за здравното осигуряване (обн., ДВ, бр. 70 от 1998 г.; изм., бр. 93 и 153 от 1998 г., бр. 62, 65, 67, 69, 110 и 113 от 1999 г., бр. 1, 31 и 64 от 2000 г., бр. 41 от 2001 г., бр. 1, 54, 74, 107, 112, 119 и 120 от 2002 г., бр. 8, 50, 107 и 114 от 2003 г., бр. 28, 38, 49, 70, 85 и 111 от 2004 г., бр. 39, 45, 76, 99, 102, 103 и 105 от 2005 г., бр. 17, 18, 30, 33, 34, 59, 80, 95 и 105 от 2006 г., бр. 11 от 2007 г.; Решение № 3 на Конституционния съд от 2007 г. – бр. 26 от 2007 г.; изм., бр. 31, 46, 53, 59, 97, 100 и 113 от 2007 г., бр. 37, 71 и 110 от 2008 г., бр. 35, 41, 42, 93 и 101 от 2009 г. и бр. 19, 26, 43, 49, 58, 59, 62, 96 и 97 от 2010 г.) в чл. 40, ал. 1, т. 5 думите „чл. 40, ал. 4 от Кодекса за социално осигуряване“ се заменят с „чл. 40, ал. 5 от

Кодекса за социално осигуряване“. § 56. В Закона за насърчаване на заетостта (обн., ДВ, бр. 112 от 2001 г.; изм., бр. 54 и 120 от 2002 г., бр. 26, 86 и 114 от 2003 г., бр. 52 и 81 от 2004 г., бр. 27 и 38 от 2005 г., бр. 18, 30, 33 и 48 от 2006 г., бр. 46 от 2007 г., бр. 26, 89 и 109 от 2008 г., бр. 10, 32, 41 и 74 от 2009 г. и бр. 49, 59 и 85 от 2010 г.) се правят следните изменения: 1. В чл. 30а, ал. 1, т. 6 думите „по чл. 40, ал. 4“ се заменят с „по чл. 40, ал. 5“.

2. В § 1 от допълнителната разпоредба: а) в т. 18 думите „възрастта по чл. 68, ал. 1 – 3“ се заменят с „възрастта по чл. 68, ал. 1“; б) в т. 31 думите „чл. 68, ал. 1 – 3“ се заменят с „чл. 68, ал. 1“. § 57. В Закона за лечебните заведения (обн., ДВ, бр. 62 от 1999 г.; изм., бр. 88 и 113 от 1999 г.; попр., бр. 114 от 1999 г.; изм., бр. 36, 65 и 108 от 2000 г.; Решение № 11 на Конституционния съд от 2001 г. – бр. 51 от 2001 г.; изм., бр. 28 и 62 от 2002 г., бр. 83, 102 и 114 от 2003 г., бр. 70 от 2004 г., бр. 46, 76, 85, 88 и 105 от 2005 г., бр. 30, 34, 59 и 105 от 2006 г., бр. 31 и 59 от 2007 г., бр. 110 от 2008 г. и бр. 36, 41, 99 и 101 от 2009 г., бр. 38 и 59 от 2010 г.) в § 77 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за изменение и допълнение на Закона за лечебните заведения (ДВ, бр. 59 от 2010 г.) се правят следните изменения и допълнения: 1. В т. 1 думите „и 66 (относно чл. 98, ал. 5 и 6)“ се заличават.

2. Създава се т. 3: „3. параграф 66 (относно чл. 98, ал. 5 и 6), който влиза в сила от 1 януари 2012 г.“. § 58. Стажът, положен при условията на чл. 70, ал. 1, изречения второ и трето до 31 декември 2010 г., се взема предвид при определяне размера на пенсията и след тази дата. § 59. (1) Заварените към влизането в сила на този закон трудови правоотношения за неопределено време с ръководителите на териториалните поделения на Националния осигурителен институт, възникнали до 31 декември 2009 г., се запазват до провеждане на конкурс за съответната длъжност.

(2) Конкурсите по ал. 1 се обявяват до два месеца от влизането в сила на този закон. § 60. Паричните обезщетения за временна неработоспособност, бременност и раждане, безработица и при трудоустрояване, отпуснати с начална дата до 31 декември 2010 г., продължават да се изплащат в определения им досегашен размер до изтичането на срока им. § 61. Паричните обезщетения, отпуснати с начална дата до 31 декември 2010 г. по отменения чл. 54и, продължават да се изплащат до изтичането на срока им. § 62. (1) Осигурителният стаж на правоимащите лица по чл. 104, ал. 7 и 8 се определя въз основа на издадени по реда на Наредбата за определяне на критериите за степента на риска при участие в операции и мисии извън територията на страната (ДВ, бр. 80 от 2010 г.) по § 45, ал. 1 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за отбраната и въоръжените сили на Република България удостоверения за осигурителен стаж, включително за участие в мисии и операции извън територията на страната, осъществени или започнали до 12 май 2009 г.

(2) Отпуснатите пенсии за осигурителен стаж и възраст на лицата по чл. 69, които са участвали в операции и мисии извън територията на страната, се преизчисляват от 12 май 2009 г., ако в срок една година от влизането в сила на този закон подадат заявление и удостоверение за осигурителен стаж в съответното териториално поделение на Националния осигурителен институт. § 63. От 1 януари 2012 г. средствата по отменения чл. 89 се изплащат по реда, определен със Закона за социално подпомагане, а по отменените чл. 90 и чл. 101, ал. 3, изречение второ – по ред, определен със Закона за интеграция на хората с увреждания. § 64. Пенсиите за трудова дейност, отпуснати с начална дата до 31 декември 2016 г., се преизчисляват от 1 януари 2017 г. по реда на този кодекс с процент 1,2 на сто за всяка година осигурителен стаж, без да се променя доходът, от който е изчислена пенсията. § 65. Законът влиза в сила от 1 януари 2011 г. с изключение на § 32, 33, 36 и 51, които влизат в сила от 1 януари 2012 г.

Законът е приет от 41-ото Народно събрание на 11 декември 2010 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

Председател на Народното събрание: Цецка Цачева